219 



arvensis), Fuglegræs (Stellaria media), Rapgræs (Poa anmia). 

 Haremad (Lapsana commimis) og især mange Jordbær- 

 planter, der voxe som vilde langs med Veiene. I en 

 Høide af 5000 Fod begynder en tæt Skov af Podocarpus, 

 Vaccinium, Garrya og 50 — 60' høie Bregnetræer. Det 

 bliver bestandig besværligere at bane sig Vei — Stien er 

 alt forsvunden — og man maa klattre mellem store lose 

 Klippeblokke, glatte og slibrige af den bestandige Fug- 

 tighed, og mellem hensmuldrende Træstammer. Det er 

 allerede høit op paa Formiddagen; kun langsomt stige vi 

 iveiret, glidende og snublende næsten ved hvert Skridt, og 

 endnu ere vi fjernt fra vort Maal. 



Der er noget forunderlig Chaotisk og Trist udbredt 

 over Naturen i disse Bjerghoider. Det er som Bjergene 

 vare løsnede i deres Sammensætning; imellem de store 

 Klippeblokke sees Bregnetræernes sorte Stammer og 

 den mørke Podocarpus , hvorfra Mosser og Halvmos- 

 ser hænge ned under de mest phantastiske Former; 

 de tætte Skyer, som indhylle Bjerget baade foroven og 

 forneden og til alle. Sider, udelukke enhver Solstraale; 

 alt dyrisk Liv et her forsvundet. Alle disse Omgivelser 

 frembragte en høist eiendommelig Virkning, der end mere 

 forøgedes ved Synet af de ledsagende Negere , der tæt 

 indhyllede i store Bregneblade og andre indsamlede Plan- 

 ter, saa at kun det sorte Ansigt med de skinnende hvide 

 Tænder kom tilsyne, saae ud som levende Plantemasser, 

 der bevægede sig hen over Klipperne. 



Endelig naaede vi i høiesle Grad udmattede en lille 

 Flade , som frembød en beqvem Plads til at udhvile og 

 samle nye Kræfter, saa meget mere da her fandtes en 

 ivilde iskoldt krystalklart Vand. Negrene havde snart an- 

 tændt et Baal; der blev kogt Kafle, og vi havde et for- 



15" 



