226 



skabens, men ogsaa for Crirainaldonistolene paa Menne- 

 skehedens Vegne, idet man har Exempler paa, at Mordere 

 under denne Kappe have søgt at skjule deres Udaad, 

 ligesom ogsaa idetmindste i eet Tilfælde en Hændelse 

 af denne Art bestemt vides at have bragt Lovens Streng- 

 hed over en Uskyldig. 



Vi tør vel forudsætte, at de fleste af vore Læsere ved 

 en eller anden Lejlighed have hørt Tale om Begivenheder 

 af denne Art og derfra vide, at de bestaae i, at man har 

 fundet Mennesker og navnlig gamle, corpulente Fruen- 

 timmer, som havde Tilbøjelighed til at udfylde et ørkes- 

 løst Livs ledige Timer med umaadelig Nydelse af spiri- 

 tuøse Drikke , i en mere eller mindre forbrændt Tilstand, 

 hvis Forklaring man mente ikke kunde søges i Indvirk- 

 ningen af en ydre Ild, da de almindelige Beretninger der- 

 om løde paa, at der enten slet ingen brændbare Stoffer 

 havde været tilstede eller ialfald for lidet af saadanne til 

 at frembringe de iagttagne Virkninger. Man beskyldte 

 gjerne de paagjældende Individer for at have gjort sig 

 skyldige i en Exces i Nydelsen af Spiritus umiddelbart for 

 Katastropherne fandt Sted, og hvad disse selv angaaer, da 

 er man enig om, at de fleste fandt Sted i kolde Vinter- 

 nætter i Løbet af nogle faa Minutter, ja nogle sige endog 

 Secunder. Man hørte aldrig Raab om Hjælp fra de ulykke- 

 lige Offre, men naar et Tilfælde førte Folk ind paa Skue- 

 pladsen for disse Rædselsbegivenheder, saae de en ufor- 

 melig Masse ligge udstrakt paa Gulvet, omgiven af en blaa, 

 letbevægelig Flamme, knap 1 Tomme høj; hældte man 

 Vand paa den for at slukke den, blev den sædvanligvis stær- 

 kere, de eneste Slukningsmidler vare Vievand eller Gjod- 

 ningevand; de omkringstaaende Gjenstande vare som oftest 

 urørte af Ilden. Undersøgtes denne Masse nøjere, fand- 



