232 



brændinger af en Finger) vare Iagttagerne iMænd af viden- 

 skabelig Dannelse, men tvertimod uvidende Bønder og 

 Tjenestefolk. Herimod indvende Selvforbrændingens Til- 

 hængere meget almindeligt, at der bebøves jo heller slet 

 ikke anden Autoritet end de Personer, der have iagttaget 

 Tilfældene, om disse ogsaa for største Delen vare mindre 

 dannede Folk, thi hvad udfordres der vel mere end sund 

 Sands og almindelig Menneskeforstand, forbunden med 

 Sandfærdighed, til at gjengive, hvad man har seet? Deri 

 ere vi ganske enige med dem; vi ville just ikke tvivle 

 paa, at de jo i Hovedsagen virkelig fortælle, hvad de have 

 seet, om deres Beretninger end i Enkelthederne H-unne 

 være betydeligt overdrevne; men hvad have de da seet? De 

 have seet, at en Forbrænding har fundet Sted, at et 

 menneskeligt Legeme paa en eller anden Maade helt eller 

 tildels er forvandlet til Kul og Aske. Hvad de derimod 

 ikke have seet, det er, hvorledes denne Forbrænding 

 er gaaet for sig, og hvad der har fremkaldt den. Til af 

 de forefundne Forhold at kunne uddrage rigtige Slutnin- 

 ger fordres der Mænd, som ere fortrolige med Videnska- 

 bens Resultater og forstaae at anvende dem uden at lade 

 sig lede af Fordom og overtroiske Traditioner, og deraf 

 at disse Fordringer aldrig have været opfyldte, kommer 

 det, at vor Kundskab om hine Begivenheder ogsaa i sig 

 selv bærer Præget af at være saa uendelig rig paa Ud- 

 pyntninger og Forvanskninger, til hvilke vi senere skulle 

 vende tilbage. Men naar man saaledes kan trække fra og 

 lægge til, hvad man vil, og forandre det tiloversblevne 

 efter eget Forgodtbefindende, da er det sandelig ikke 

 vanskeligt at komme til de Resultater, man ønsker. 



Vi skulle til Bevis for det her sagte hidsætte nogle 

 af disse Beretninger med den Bemærkning, at vi langtfra 



