242 



Det var ikke i alle Tilfælde , at man mente , at Aar- 

 sagen til Antændelsen af det saaledes præpare- 

 rede Legeme kunde søges i en Paavirkning af Ild 

 udenfra; i disse gjorde man da Udvej for den paa for- 

 skjellig Maade, idet nogle forklarede den af en Frigjørelse 

 af Legemets Varme eller Elektricitet i Form af en elek- 

 trisk Gnist, andre af Tilstedeværelsen af selvantændelige 

 Forbindelser og da navnlig af den selvantændelige Phosphor- 

 'brinteluft i Legemet. Det første antyde vi blot, idet vi 

 formene, at det Urimelige deri er saa iøjnefaldende, at 

 vi ikke behøve at opholde os ved at paavise det. Hvad 

 Udviklingen af selvantændelig Phosphorbrinteluft i Legemet 

 angaaer, da er den umulig, fordi den kun dannes afPhos- 

 phor-Forbindelser, som ikke findes i dette, og ved Proces- 

 ser, som ikke kunne tænkes at foregaae hverken i det 

 levende eller døde Legeme, ligesom den ogsaa er saa 

 overordentlig giftig, at den øjeblikkehg vilde dræbe enhver 

 Organisme , hvori den fandtes. 



Selv om Legemet ogsaa paa en af de angivne eller 

 hvilkensomhelst anden Maade kunde blive fyldt med brænd- 

 bare Stoffer, vilde vi dog ikke være komne Forklaringen 

 af Selvforbrændingsphænomenet et eneste Skridt nær- 

 mere, thi Legemet vilde herved ikke være blevet 

 en Smule mere brændbart, end det var iforvejen. 

 Brændbarheden er ikke en Egenskab, der saaledes kan 

 overføres fra et Stof til et andet, at man skulde kunne 

 gjøre en tungforbrændelig Substans mere brændbar ved at 

 blande den med andre af større Brændbarhed. 



En tungforbrændelig Gjenstand kan kun opnaae en 

 større Brændbarhed ved, at Aarsagen til dens Tungfor- 

 brændelighed fjernes, eller ved at dens Overflade forstørres, 

 og den saaledes gjores mere tilgjængelig for den til For- 



