258 



den og danne et Laag over Baglivet og Bagvingerne eller 

 de egentlige Vinger, som have et ganske andet Udseende; 

 de ere klare og hindeagtige ligesom Vingerne paa en Bi 

 eller Flue og gjennemløbne af nogle store Ribber eller 

 "Aarer«, som man ogsaa, skjøndt mindre rigtigt, kalder 

 dem. Naar Oldenborren flyver, ere de strakte lige ud til 

 Siderne ligesom Forvingerne, som de overgaae i Længde; 

 naar den sætter sig igjen, boies først Vingespidsen ind, 

 hvorefter hele Vingen foldes saaledes sammen, at den 

 faaer Plads under Dækvingen. Fremdeles lægge vi Mærke 

 til, at Daglivet ovenpaa kun beskyttes af en tynd Hud, men 

 underneden af en haardere Hud; denne er sort, men har 

 en Række af hvide Pletter paa hver Side tæt nedenfor 

 den af Dækvingerne skjulte Deel; Baglivet ender bagtil 

 med en Spids , der vender nedad og rager udenfor Dæk- 

 vingerne. — De to forreste Ringe høre dog egenlig ikke til 

 Baglivet, men ere de to bageste Ringe af Brystet; det er 

 paa Rygsiden af dem, at de to Vingepar sidde, medens 

 Mellem- og Bagbenene ere indleddede paa Undersiden af 

 disse samme to Led. Thi hos Oldenborren bestaaer Le- 

 gemet ligesom hos alle andre Insekter af tre Partier: Ho- 

 vedet med Munden, Øinene og Følehornene; Brystet, 

 bestaaende af 3 Ringe: Forbrystet, der bærer Forbenene, 

 Mellembrystet med Forvingerne og Mellembenene og 

 Bagbrystet, hvorpaa Bagvingerne og Bagbenene sidde; 

 endeUg Baglivet, sammensat af 9 lemmeløse Ringe. 

 Det eiendommelige for Billerne er netop, at Forbrystet er 

 overordenlig udviklet og skarpt afsondret fra de følgende 

 Led og derfor tilsyneladende ene udgjør Legemets mid- 

 terste Parti, da de 2 andre mindre anselige Ringe have 

 sluttet sig til Baglivet og kun komme tilsyne , naar 

 Vingerne bredes ud. En saadan selvstændig Udvikling 



