268 



at fordi e n Egn iaar har mange Oldenborrer, behøver det 

 samme ikke at være Tilfældet med hele Danmark, end sige 

 med hele Europa; om der er mange eller faae, er noget alde- 

 les lokalt, hvilket har sin Grund i, at Oldenborrerne ikke 

 ere meget bevægelige og ikke flyve vidt omkring, men 

 holde sig til Nabolaget af det Sted, der saa dem fødes. 

 Dernæst maa man, naar man anstiller Iagttagelser over 

 dette Forhold, vel skjelne mellem de to hinanden meget 

 lignende Arter af Oldenborrer. Det er naturligvis af stor 

 praktisk IJetydning at vide: »nu ere de fleste Oldenborre- 

 larver i min Skov eller Mark i deres 1ste, andet, 3die 

 eller 4de Aar« , naar det gælder om at være belavet paa 

 at standse dem i at gjøre Skade. I Aarenes Løb kan vel 

 den naturUge Orden forrykkes, ved at en Række af Kuld 

 bliver hæmmet i sin Udvikling eller maaskee gaaer næsten 

 til Grunde, medens en anden Række tilfældigvis begun- 

 stiges mere og mere og omsider foranlediger et Olden- 

 borreaar udenfor den sædvanlige Tour. 



At Oldenborrerne gjøre stor Skade, naar de optræde i 

 store Masser, er bekjendt nok ; det gaaer ud over alle Slags 

 Lovtræer, baade Birk, Eg, Poppel, Ask, Ahorn og Bøg, 

 saavelsom over Frugttræerne i Haverne. Af Naaletræerne 

 æde de derimod kun Hanblomsterne ; Fyrrenaale eller 

 Lærkenaale fortære de kun, naar de ikke have andet; 

 ogsaa ved Pile- og Rosenbuskene ere de slemme, men 

 kim i skovløse Egne har man gjort den Erfaring, at de 

 ødelagde Rapsen. Den Skade , som Oldenborrerne gjore 

 paa Træerne, kan være slem nok, da den sætter dem til- 

 bage i Væxten og hindrer dem i at sætte Frugt og saa- 

 ledes standser Skovens Selvbesaaning, men Larverne 

 ere dog meget værre, ja mange Steder det allerskadeligste 

 Insekt. I det første Aar gjøre de ikke megen Fortræd, 



