292 



af den Sky, hvori Hageldannelsen skeer, optager den hele 

 fra Solen tilførte Varmemængde og derved, især dersom den 

 ovenforliggende Luft er meget tør, bringes til hurtigt 

 at fordampe; men ved al Fordampning bliver der bundet 

 Varme,*) og altsaa i selve Skyen frembragt saa stærk en 

 Afkjøling, at de i den nedre Deel af den værende Vanddele 

 skulde kunne fryse. Men herimod kan indvendes, at det 

 aldeles ikke er nødvendigt, at der ved Fordampningen 

 af Skyen bindes mere Varme, end der tilføres af Sol- 

 varmen. Den anden Vanskelighed søgte Volta at faae 

 forklaret ved Electricitet; han antog nemlig, støttende sig 

 paa, at der med Hagelveir altid følger electriske Phæno- 

 mener, at to store Skyer ladede med modsat Electricitet 

 svævede over hinanden. Naar der da i den øverste Sky 

 havde dannet sig et lille Hageikorn, og dette faldt ned i 

 den nederste, maatte det ifølge sin Tyngde trænge et 

 Stykke ind i denne og blive omgivet med et Lag lis, 

 altsaa voxe. Men paa samme Tid maatte det ogsaa blive 

 ladet med Electricitet af samme Art, som den Skyen er 

 i Besiddelse af; men da eensartede Electriciteter frastøde 

 hinanden, blev Hagelkornet bortstødt af den underste 

 Sky, medens det, da ueensartede Electriciter tiltrække 

 hinanden , blev tiltrukket af den øverste. Det skulde 

 altsaa trods sin Tyngde stige tilveirs op i den øverste 

 Sky, hvor det paany blev omgivet med et Lag lis og 

 atter ladet med Electricitet, eensartet med Skyens, altsaa 

 igjen frastødt ned i den nedre. Saaledes tænkte han sig 

 Hagelkornet dandse op og ned mellem de to Skyer, indtil 

 det banede sig Vei gjennem den nederste, enten fordi det 

 var blevet saa tungt, at den øverste Skyes Electricitet 



•j See delle Tidsskrift, iidcl Hind Pa^. i'89. 



