Blandinger. 



Fiskefangst ved tamme Oddere. Capt. Ty tier fortæller, ai 



i Dakka i Ostindien holder enhver Familie flere Oddere, som med 

 slor Omhu blive opdragne til at fange Fiske. Enten afrettes de til 

 at drive Fiskene ind i opstillede Fiskenet, eller man binder en lille 

 IJaad, hvis Ræling kun rager nogle Tommer op af Vandet, fast i en 

 Afstand af et Par Alen fra Bredden; Odderne springe nu ud i Vandet, 

 svemme omkring Baaden , fange Fiskene og smidde dem op i den. — 

 I China benytter man paa lignende Maade Skarver (Aalekrager) 

 til Fiskefangst. Fuglene dykke under og indfinde sig derpaa i Baaden 

 med deres Bytte eller sætte sig paa en Skovl, som Fiskeren rækker 

 ud til dem, og hvormed han haler dem til sig igjen; efieral have af- 

 leveret deres Bytte, dykke de atter efter nyt, og saa fremdeles. 



Østersen og ørnen. Lyell fortæller i Beretningen om sin 

 anden Reise i Nord-Amerika, at en hvidhovedet Orn (Aquila 

 leucocephala), der er en Fugl med G Fods Vingestrækning, blev seet 

 at slaae ned paa en Os ters (Ostrea virginica), der i Ebbetiden laae 

 i Vandfladen og sulede sig med halvaabne Skaller; men netop som 

 Ørnen vilde sætte sig til Rette paa den for i Ro og Mag at fortære 

 dens blode Dele, forstod Ostcrsen Uret og lukkede pludselig sine 

 Skaller sammen om Ornens Kleer og holdt fast paa dem trods alle 

 dennes Anstrængelser for al slippe bort. Enden paa Legen vilde blevet, 

 at Ornen vilde være druknet, naar Floden kom Ostersen til Und- 

 sætning, hvis ikke en Tilskuer havde gjort Ende paa denne Strid 

 mellem Luftens og Vandets Repræsentanter ved at fange Ornen. — 

 Naar vore Fiskeerne slaae ned paa Sælhunde eller store Fiske, 

 f Ex. Karper, Lax og Gedder, slaae de ofte Klocrne saa dybt i dem, 

 at de ikke kunne faae dem ud igjen, og h>is Sælen eller Fisken nu 

 er dem for stærk, trækker den dem med sig under Vandel, saa al de 

 drukne. Det er derfor ikke sjeldcnt at sce en Fiskeørn slaae ned 

 efter en Fisk, men forsvinde med det samme, eller at fange Gedder. 

 La\ o. s. V., i hvis Ryg der sidder et Ornoskclet eller et Par Ørne- 

 kleer. Undertiden crc begge Paner lige stærke og holde hinanden 

 Stangen, indtil de begge fanges af en tililende Fisker. 



