304 



Stivelse, Gummi og lidt Fedt; alle de 3 sidstnævnte ere 

 qvælstoffrie ; Stivelsen og Gummien hore til de sukker- 

 agtige, Fedtet naturligviis til de olieagtige Stoffer; men 

 dette sidste er kun tilstede i en meget ringe Mængde, og 

 som Folge deraf er det meget hensigtsmæssigt, at man 

 som oftest nyder Smor paa sit Brod, da Fedtmængden 

 derved jo forøges; nydes der Ost tillige, da forøges des- 

 uden Nærsomheden. 



I mange, navnlig fattige Lande, træder Kartoflen til 

 en vis Grad istedetfor Brødet. Den bestaaer væsentligst 

 af Stivelse og Cellestof, begge qvælstoffrie, kun lidt Plante- 

 æggehvide og aldeles intet Fedt. Formedelst sin ringe 

 Gehalt af Æggehvide kan den kun være Hdet nærende; der 

 udfordres derfor store Qvantiteter af den for at tilfredsstille 

 Menneskets Fornødenhed, og i Længden vil den ikke ene 

 for sig kunne være tilstrækkelig. Den maa for at nydes 

 først koges, fordi Stivelsen derved fra uopløselig bliver 

 opløselig og altsaa let fordøielig; det Samme bevirkes i 

 Brødet ved dets Bagniug. 



[ Modsætning hertil staaer Kjødet, som væsentUgst 

 bestaaer af Fibrin og kun for en ringe Deel af Fedt, 

 Gummi, Sukker og andre qvælstoffrie Stoffer. Uagtet det 

 derfor er meget nærende og i denne Henseende endog 

 overgaaer Mælken, saa kan dog heller ikke herved alene 

 Livet vedligeholdes, undtagen hos de kjodædende Dyr, da 

 Respirationsfodemidler komme til at mangle; for at bøde 

 herpaa nydes det jo ogsaa sædvanlig sammen med Brød, 

 Kartofler eller vegetabilske Retter, sora f. Ex. Kaal, Spinat 

 etc. , hvori der findes store Mængder af qvælstoffrie For- 

 bindelser. Dets nærende Kraft forandres ikke synderligt, 

 hvad enten det nydes som stegt, roget eller saltet; thi 

 Fibrinet gaaer ved Varmen og de andre Indvirkninger 



