308 



Dannelse, men, naar derefter det Sporgsmaal opstaaer, 

 hvorfra det Kulstof og Brint kommer, som udfordres til deres 

 Respiration, da de i deres Fode kun indtage faa qvælstoffrie 

 Stoffer, saa maa den uoiagtige chemiske Undersøgelse til for 

 at kunne besvare det. Et voxent Djts Vægt, have vi i vor 

 forrige Artikel sagt, forandres ikke kjendeligt fra Dag til 

 Dag; Mængden af de i et vist Tidsrum indtagne og de i 

 det samme udskilte Atomer Kulstof, Brint, Qvælstof og 

 Ilt har Chemien fremdeles godtgjort er een og den samme, 

 denne Sætning staaer fast og maa altsaa ogsaa gjælde 

 for disse Dyrs Vedkommende. Alligevel nyde de med 

 Undtagelse af Vandet, som her ikke kan komme i Be- 

 tragtning, og den forholdsviis ringe Qvantitet Fedt og andre 

 qvælstoffrie Stoffer, som findes i det nydte Dyrs Kjød, 

 ingen anden qvælstoffri Føde; men ikke destomindre finde 

 de ovenfor anforte Love ogsaa hos dem deres fulde An- 

 vendelse. De uddøde Organdele, have vi fremdeles sagt, 

 udskilles væsentligst gjennem Urinen; undersøge vi altsaa 

 denne, saa finde vi virkelig ogsaa, at der i den udskille 

 Mængde Urinstof og Urinsyre findes en Qvælstofmængde, 

 som er lig den, som fandtes i den indtagne Føde; men 

 af disse Stofiers bekjendte Sammensætning fremgaaer det 

 tillige, at der sammen med denne Qvælstofmængde er 

 forbunden en meget ringere Mængde Kulstof og Brint 

 end i Proteinstofferne, og altsaa maa, som ovenfor antydet, 

 noget af disse Grundstoffer hos alle Dyr herved være 

 blevet frit og kunne tjene til Respirationens og Varmens 

 Vedligeholdelse. Hvormeget af disse Stoffer, der paa 

 denne Maade i en vis Tid afgives af uddøde Legemsdele, 

 maa imidlertid være afhængig af, hvormange Legemsdele, 

 der gaae tilgrunde , altsaa hvor rask Stofskiftet er. Den 

 eneste sikkre Maaiestok for dettes Livlighed afgiver Uri- 



