332 



Saaledes see vi, at de i Hestefoden manglende Knogler 

 ikke ere forsvundne brat, men kun lidt efter lidt, gjen- 

 nem en lang Række af Mellemformer og Overgange. 



Det kunde maaskee være af Interesse at vide, om 

 Hestens eneste Finger kan paavises at svare til en be- 

 stemt Finger af vore eller ikke. Der er allerede en vis 

 Sandsynlighed for, at det kunde være vor Mellemfinger 

 eller Langfinger, da denne hos os er den største og 

 saaledes lettest kunde tænkes at fortrænge de andre; 

 desuden seer man af Mellemhaandens IJygning, at det 

 hverken kan være Tommel- eller Lillefingeren, da der 

 er Spor til en Finger paa hver Side af den. Men hvil- 

 ken af de 3 andre er det? Hertil lader sig sige, at det 

 er en almindelig Regel, at naar Fingrenes Antal synker 

 under 5, forsvinder først Tommelfingeren, hvilket alle- 

 rede ere Tilfældet hos adskillige Aber, og dernæst Lille- 

 fingeren. Vi slutte heraf, at Hestens udviklede Taa 

 eller Finger svarer til vor Langfinger og dens to uud- 

 viklede Bitæer til Ring- og Pegefingeren. 



Inden vi gaae videre , ville vi samle de vundne Er- 

 faringer til et OverbUk. Vi fandt, at Forlemmernes Been- 

 bygning gjennemgaaende bestod af 3 Sæt Knogler, Skuluer- 

 bæltet. Armen og Haanden; at Skulderbæltet igjen var 

 sammensat af en øvre Deel, Skulderbladet, og en nedre 

 Deel, Nøglebenet; hvor de stødte sammen, laa Skulder- 

 skaalen, og der var Armen befæstet. Armen bestod af 

 3 Knogler, et øverste og to nederste parallele Stykker, 

 der efter Dyrets særlige Behov enten kunde være sammeii- 

 voxne for at give Armen Styrke eller frie for at tilstede 

 en vis Bevægelighed og saaledes gjøre det muligt at dreie 

 Haanden. Denne var sammensat paa følgende Maade : 

 øverst 2 Rækker Smaaknogler, 4 i hver, skjøndt ogsaa 



i 



