339 



tilværks og prove Homologien ved at udfinde og paapege 

 de tilsvarende Dele. Ingen vil vel betvivle, at Knæ og 

 Albu svare til hinanden, at Overarmsbenet (d) og Laar- 

 benet (m) ere homologe, og at det samme er Tilfældet 

 med Albu- og Spolebenet (e, f) paa den ene Side"' og 

 Lægge- og Skinnebenet (n, o) paa den anden; at frem- 

 deles Fod og Haand svare til hinanden, de i^Been i 

 Vristen lp) til de 8 i Haandleddet (g), Mellemfoden (q') 

 til Mellemhaanden (h'l. Tæerne til Fingrene. Følgelig maa 

 ogsaa den brede og stærke Ring, som vi kalde Bæk- 

 kenet (i, k, 1), og hvori Baglemmerne hænge, svare 

 til Skulderbæltet (a, c). Vel er der den Forskjel, at 

 Bækkenet er meget fast sammenføiet med Rygraden, 

 hvilket jo ikke er Tilfældet med Skulderpartiet; men 

 naar vi betænke , at det maatte være saa af den Grund, 

 at Baglemmerne langt mere end Forlemmerne skulle 

 bære Legemets Vægt og skaffe det frem under Løb eller 

 Spring, og at vi have et oplysende Modstykke dertil i 

 Fiskene, hvor Bækkenet ligger lige saa lost i Fijødet, som 

 Skulderbladet hos Dygongen og Hesten, hvorimod Skulder- 

 bladet er urokkelig befæstet om ' ikke til Kroppen , saa 

 dog til Hovedets Beenbygning, saa bortfalder aabenbart 

 denne Vanskelighed. En anden Indvending kunde hentes 

 derfra, at Skulderbæltet jo er vist planmæsigen at være 

 sammensat af 3 i Skulderskaalen sammenstødende Styk- 

 ker, og at vi i Lighed dermed maatte vente at finde 

 Bækkenpartiet sammensat af 3 særskiUe , i Hofteskaalen 

 sammenstødende Knogler; men denne formentlige Ind- 

 vending forvandles til et øiensynllgt Uevis for Bækkenets 

 og Skulderpartiets Homologi, saa snart vi betragte Bæk- 

 kenet af et yngre Dyr; vi finde da virkelig 3 i Hofte- 

 skaalen sammenstødende Bækkenbeen, af hvilke de to 



