381 



trent 200 Skridt fjernede fra hinanden, afsondrede fra 

 Veien ved levende Hækker og smaa Blomsterhaver. Bag 

 ved Huset ligger Kjøkkenhaven , hvorfra jeg erindrer de 

 mageløse Kaalhoveder og Bønnerne, hvilke voxe med stor 

 Frodighed paa den sorte Tørvejord under Frugttræerne. 

 Byen har saaledes Udseende af Velstand og Hyggehghed 

 og er aldeles bygget paa hollandsk Maneer. 



Ligesaa lidet som Sidekanalen er Hovedkanalen af- 

 sluttet; jeg naaede Kanalens blinde Ende | Miil fra Rau- 

 derfehns Kirke. En halv Snees Arbeidere vare beskjæf- 

 tigede med at forlænge Hovedkanalen, der er baade bre- 

 dere og dybere end Sidekanalerne ; Koner og Børn 

 med Trillebøre skaffede Tørven bort. I Kanalens yderste 

 Ende laae et Flodskib beredt til at gaae ind i den under 

 Arbeide værende Deel af Kanalen og indtage den til begge 

 Sider opstablede Torv. Der hvor Kanalen ender, ende 

 ogsaaByen, Kornmarkerne, Græsgangene og Haverne; det 

 er Kanalen som er Skaberen af alt dette, og uden 

 den kunne de ikke existere. Her ved Kanalens Ende hæver 

 sig ogsaa den mørke Tørv; ude i den vestlige Horizont 

 kan man utydelig skimte nogle Trætoppe. Det er Moder- 

 kolonien Papenburg; men imellem den og Rauderfehn 

 dannes Jordbunden af Høimosen, som her har et trist, øde 

 og næsten hæsligt Udseende; noget af den er endnu be- 

 voxet med Hedelyng, Klokkelyng og andre Moseplanter, 

 og det er aabenbart de smukkeste Pletter, thi i Reglen er 

 det naturlige Plantedække forstyrret af Brandkulture n. 

 Ved denne afskrabes Jordskorpen og brændes, hvorpaa der 

 saaes i Asken, og dette gjentages nogle Aar, indtil Jorden 

 er udtæret, hvorefter den bliver liggende ode og ubruge- 

 lig i mange Aar. 



