383 



forhalet, da en eneste Regnbyge afbryder hele Forbrændin- 

 gen. Derved opsættes Arbeidet ofte til ind i Juni; bliver 

 Veiret ikke bedre ved Enden af Juni, da maa man hellere 

 give Afkald paa Afgrøden end vove at saae i en sildigere 

 Aarstid. Thi Boghvedens Vegetationstid varer 3 Maaneder, 

 og September er den sidste til Host passende Maaned, 

 fordi man ikke sildigere kan haabe at bevare Markerne 

 for Fugtighed og Oversvømmelser, 



I det næste Aar gjentage sig de samme Mark- 

 arbeider. En Mængde Aske er det folgende Foraar, 

 deels ved Vegetationen deels ved atmosphæriske Paavirk- 

 ninger, forsvunden. Ved de mekaniske Arbeider bliver 

 et nyt Lag brændbar Tørv udbredt paa Overfladen og 

 paany forvandlet til Aske. 



Asken er Gjødningen, hvoraf Planterne ernære sig. 

 Men de forste Aars Host lønner sig rigeligst paa den op- 

 dyrkede Hederaose, senere aftager det hostede Korn regel- 

 mæssigt, sandsynligviis fordi de for Vegetationen ubrugbare 

 Bestanddele af Asken efterhaanden samles paa Agerens 

 Overflade. Efter 5 eller 6 Aar forsøge endnu Nogle, dog 

 uden sikkert Udfald, at dyrke Havre eller Rug, da disse 

 Planter behøve andre Næringsmidler end Boghveden; i 

 det heldigste Tilfælde give de dog kun en tarvelig Af- 

 grøde. Hermed er Brandkulturen sluttet, og nu begynder 

 den 30aarige Brak, under hvilken Mosen vender tilbage 

 til en Tilstand, som meget ligner Urmosen o: Hedemosen, 

 som endnu ei har været dyrket. 



Brandkulturen er altsaa et Agerbrug uden dyrisk 

 Gjødning, og derfor baade besværet med en uforholds- 

 mæssig lang Brak og tillige berøvet alle de Fordele, som 

 den gjensidige Produktion af animalske og vegetabilske 

 Substantser kan yde. Næsten det eneste Produkt, som 



