395 



grote Ahnelose/ieveen^ der er beliggende sydvest for Ems- 

 moserne, i en ikke fjern Tid har været dækket af Skov eller 

 rettere Buskads, men senere er bleven forvandlet til Tørve- 

 mose, derved at Træerne hensygnede og bleve under- 

 trykte af sædvanlige Moseplanter. Ja der paastaaes , at 

 Terrainet først har været Hede før det blev Skov, og at 

 en Deel af Egnen endnu befinder sig paa dette Stadium, 

 medens en anden er bevoxet med Træer, og atter en an- 

 den er Tørvemose, 



»Fremdeles fortælles der, at man endnu i 1844 har 

 fældet Træer, hvis Bortførelse ved Mosens moradsige Be- 

 skaffenhed er bleven forhindret, hvorfor de ere blevne lig- 

 gende. Det følgende Aar vare disse næsten begravede i 

 Mosen og saaledes ifærd med om faa Aar at forøge den nedre 

 Tørvemasse. Træerne have oprindelig været rodfæstede i 

 Sandet, men omsider blev Torvemassen saa tyk, at Træets 

 Rødder ikke længere kunde trænge derigjennem, hvorfor de 

 gik ud, idet de bleve overvældede og qvalte af Lyng og 

 Tørvemos.« 



Elvad Ordenen for Træernes Optræden angaaer, da paa- 

 staaer den nævnte Forfatter, »atHedenførstbevoxesmedPors 

 (Myrica Gale), derefter indfinder sig, hvad der forresten er 

 ganske mærkeligt, Christtorn (Ilex aquifolium), nu kommer 

 Rødellerne; blandt disse vise sig senere unge Ege af Agern, 

 som sandsynligviis af Skovskaden og andre Fugle ere bragte 

 derhen. Naar Egene skyde op, fortrænges Ellerne, tnder 

 Buskene samler Fugtigheden sig, der fremkalder en fro- 

 dig Vegetation af Skavgræs og Lyng, som omsider saa- 

 ledes ophobes omkring Træerne, at disse gaae tilgrunde." 



»Tørvegraverne benytte især de øverste Lag og trænge 

 ikke ned til Underlagene, hvor Træerne findes; derfor er 



