Om Grundplaneu i Dyrenes Beenbygning. 



Et Indblik i den sammenlignende Anatomi og Zoologi 

 ved Chr. Liitken. 



II. Hvirvelen. 



I 



en tidligere Afhandling har jeg søgt at vise, at der 

 gaaer en fælles Plan gjennem Dyrenes Beenbygning, og 

 at der navnlig er en aldrig manglende Overeensstemmelse 

 i denne Henseende mellem For- og Baglemmerne; ja 

 denne er gjennemført i den Grad, at man f. Ex. endog 

 kan paavise, hvorledes enhver af de smaae Knogler i 

 Haandleddet har sin tilsvarende i Fodleddet. Vi fattede 

 derved det Haab, at der maatte kunne paavises en vis 

 Simpelhed i Beenbygningen, selv om den i mange Tilfælde 

 var skjult af Naturens omdannende Haand, og at det maatte 

 kunne lykkes at fremstille den Grunddeel, hvoraf den hele 

 Beenbygning saa at sige kun er en Gjentagelse — ikke 

 just en slavisk Efterligning, men en mere fri, efter Sted 

 og Anvendelse lempet Gjengivelse. 



Dette Haab maa vinde i Styrke ved Betragtningen af 

 den Række af Knogler, som vi med et fælles Navn kalde 

 Rygraden. Den begynder, som vi vide, tæt bagved Ho- 

 vedet og strækker sig derfra tæt under Ryghuden, idet den 

 danner Legemets faste Axe; hos de Dyr, som have Hale, fort- 

 sætter den sig gjennem dennes hele Længde og forholder sig 

 til dens Muskler paa en lignende Maadc , som Knoglerne 



