- 417 



Saaledes blev da Hvirveldyrets Beenbygning, nærmere 

 beseet, langt simplere end et løseligt Billede lod formode. 

 Den viser sig blot at være en Gjentagelse af en og samme 

 Grunddeel, Hvirvelen; i Fiskenes eller Krybdyrenes Hale 

 f. Ex. optræder denne i sin største Simpelhed, dannende 

 deels Beenbygningens faste Axe, deels øvre Buer, som 

 omslutte Nerveaxen, deels nedre Buer, som omfatte 

 Blodkarsystemets Hovedbaner, deels Sideforlængelser 

 (Ribbeen) til Befæstelse for Musklerne; endnu overholdes 

 strengt Ligheden mellem de Dele, der ligge oven- og 

 nedenfor Axen (Fig. 15, C). Men Legemet skrider frem 

 til en høiere Udvikling bagfra fortil; ligesom Halespidsen 

 er Grændsen for dets tilbageskridende Omdannelse, er 

 Hovedet Maalet for den fremadskridende Udvikling. Ryg- 

 siden af Hvirvelerne holder sig rigtignok endnu et langt 

 Stykke temmelig uforandret, efterdi Nerveaxen først i Ho- 

 vedet opnaaer en høiere Uddannelse; derimod undergaae 

 Hvirvelernes nedadvendte Dele en betydelig Omdannelse og 

 Udvidelse (Fig, 15, B) for at omfatte Indvoldshulen. Foran 

 denne er der i Regelen — skjøndt ikke altid, f. Ex. ikke 

 hos Fiskene — en Strækning (Halsen), hvor den ind- 

 skrænkes til en snever Kanal, som blot indeholder For- 

 bindelsesrørene mellem Aandedræts- og Fordøielsesredska- 

 berne og disses ydre Aabninger paa Hovedet, og i dette 

 Afsnit af Legemet ere de nedre Buer altid meget ufuld- 

 stændigt udviklede (Fig. 15, A). I Hovedet antager den 

 af Hvirvelernes nedre Buer omspændte Indvoldshule særegne 

 Former for at tilveiebringe en hensigtmæssig Afslutning af 

 Fordøielses- og Aandedrætsredskaberne, hvis Veie hos alle 

 luflaandende Dyr endogsaa krydses, saa at Næseborene 

 komme over Munden, skjøndt Luftrøret ligger under Spise- 

 røret. Men tillige undergaae Nervesystemets Axedele en 



