Saharas glimrende Fremtid. 



Efter Zeitschrift f. allg. Erdkunde III. 1. 1857. 



Kimeligviis begeistret af de Forsøg, som den franske 

 Regjering for nylig har gjort paa ved artesiske Brønd- 

 horinger at skaffe det manglende Vand tilveie i de algierske 

 Stepper og saaledes hinde den omflakkende og urolige 

 Befolkning til faste Opholdssteder, har en af Albions entre- 

 prenante Sønner, Charles Boyd i Surrey, i sit Studere- 

 kammer undfanget den Idee at stifte en nordafrikansk 

 Kolonisationsforening, der ikke skal have noget Mindre til 

 Formaal end at opdyrke den 100000 D Mile store Sahara, 

 et Landstrøg, der, som han forsikkrer, »i kort Tid kan 

 omskabes til en af Jordens yndigste Egne, der kan give 

 Verdenshandlen et ubegrændset Tilskud af Korn, Bomuld, 

 Thee, Kaffe, Sukker, Tobak, Riis, Kryderi og Frugter, og 

 tillige i sine Rigdomme paa Jern, Kobber, Guldstøv, Soda 

 og Salt indeholder en uudtømmelig Velstandskilde.« — 

 »Har,« siger han, og man kan ikke modsige ham i dette 

 Punkt, »Sahara først Floder og en passende Vegetation, 

 vil den ikke længere være en nøgen Ørken.« Og det skal 

 nu med største Lethed kunne udføres paa følgende Maade. 

 Man skal rykke frem fra Randen mod det Indre, først 

 beplante Ørkcngrændsen, vande den ved Overrisling, be- 

 skytte den ved Volde mod Flyvesandet, og dernæst føre 



