grundidéen icke tillhör mig — dethi förslag hor endast afse- 

 ende på det sednare slaget af instrumentet*. 



Enligt Cro.nstrands uppgift *) har Olbbrs i Monalliche Cor- 

 respondenz, Band. III, pag. 1 21, föreslagit, att bestämma tiden 

 genom att observera fixstjernors passage förbi ett terresteit 

 objekts lodräta kant, hvars azimuth är gifven. Genom att föl- 

 jande dag observera samma stjernors bortsk\ mning finner man 

 urets gång på det enklaste sätt, och urets stånd kan älven, 

 såsom Cro>strand visat, erhållas, då azimuth är bekant. Men 

 emedan dylika objekter sällan stå till buds och, äfven om .så 

 vore, deras azimuth först måste bestämmas, så erbjuder denna 

 method, som är så beqväm, då frågan är att finna urets 

 gång, rätt många svårigheter vid bestämningen af urets stånd. 

 Då man eftertänker, huruvida methoden skulle kunna användas, 

 äfven då ett terrestert objekt af ofvannämnda beskaffenhet sak- 

 nas, så finner man genast, att ett Universal-instrument eller 

 en Theodolit med tuben på axeländan blefve en fullgod er- 

 sättning. I fall den horizontela cirkelns gradering icke ger 

 azimuth med erforderlig noggrannhet eller om, i brist på ett af 

 de ofvannämnda instrumenterna, man måste nöja sig med en 

 tub med bårkors i focus, och således ej kan finna urets stånd 

 på ofvannämnda satt, så kan detta likväl ske på följande vis 

 genom användning af tvenne stjernor, hvilkas apparenta posi- 

 tioner äro bekanta jemte ställets polhöjd. Man antage nemligeh, 

 att tvenne stjernor, hvilkas apparenta rectascensioner äro =«.,, a i 

 och apparenta declinationer = £,,£, blifvit observerade i samma, 

 för öfrigt obekanta, azimuth a(>o) vid urtiderna 5,, 5 8 (5 2 kor- 

 rigerad för dragningen under tiden ^ s — 5,). Om man med 7 ut- 

 märker urets stånd i anseende till stjerntid vid tiden 5, och 

 med t u t % de observerade stjernornas timvinklar v id 5, , 5, resp., 

 så har man 



*) Handbok i Praktiska Astronomien, Häftet 2 pag. 61. 



