— 43 — 



otrolig mangel bevingade myror af den art, som benämnes 

 Formica rufa. Hela ytan af vattnet var beströdd med deruti 

 nedfallna djur, som af vågorna drefvos mot stranden ocb bil- 

 dade der ganska betydliga bankar, hvilka efter några dagars 

 förlopp öfvergingo till förruttnelse, samt spridde en obehaglig 

 lukt, som fortfor någon tid. Det andra af mig anmärkta be- 

 tydligare tåget af flygmyror inträffade i Stockholm för 5 — G 

 år sedan, men var icke så talrikt som det förstnämnda. Myror 

 nedföllo likväl då i temlig mängd flerestädes i staden. Båda 

 dessa företeelser, som ega en naturlig och af väderleksförhål- 

 landen beroende orsak, ansågos af många såsom förebud till 

 krig eller någon svårare farsot. Som den tron var temligen 

 spridd, att detta sednare tåg var ett förebud till cholera-sjuk- 

 domens ankomst, erhöll jag uppmaning att i tidningarna införa 

 en upplysande artikel i detta hänseende, h vilket ock af mig 

 verkställdes. 



Vill man göra för sig klart huru dessa* otroliga massor 

 af flygmyror framkommit, så finnes förklaringen dertill lätt i 

 de väderleksförhållanden som egde rum flera dagar före de an- 

 förda företeelserna. För hvar och en som gifvit akt på dessa 

 djurs lefnadssätt är det bekant, att deras hanar och honor, som 

 isynnerhet kläckas i Juli månad, då vädret är vackert utflyga 

 utur stackarna i den mån de framkomma, för att para sig. 

 Inträffar åter, hvilket var händelsen nära en vecka före hvar- 

 dera af de tvenne anmärkta tågen, att väderleken är kall och 

 regnig, måste de qvarstadna i sina boningar och hela det under 

 en längre tid tillkomna antalet utflyger samtidigt då solens 

 värmande strålar, åter hos dem framkalla begäret, att full- 

 borda deras lefnadsbestämmelse. Är vinden då något stark, 

 föras de åt samma håll, och en helt naturlig orsak framkallar 

 sålunda hos mången, som ej känner rätta förhållandet, aningar 

 och förmodanden, som äro utan all betydelse.» 



3. Vattenståndet i Mälaren och Saltajon »/// 

 der år 1853. — Hr Ehumann meddelade följande: 



