— 10 — 



4. Om Sphinx euphorbice Lin. Fn. Sv. - Hr 



S. M. Adj. Wallenghen hade insändt följande meddelande. 



»Att åtskilliga djurarter blifvit af Linné upptagna uti dess 

 Fauna Suecica såsom obetviflade tillhörigheter för vår fauna, 

 men sedan hans tid synas, om icke hafva helt och hållet för- 

 svunnit ur landet, åtminstone hafva aflagit i antal och blif- 

 vit mycket sällsyntare, är nogsamt bekant. Men de gifvas ock. 

 som man en längre tid ansett alldeles icke tillhöra vårt kalla 

 klimat, ehuru de af honom anföras i nämnde arbete. Sådant 

 är förhållandet inom alla djurklasser, men det torde dock mest 

 inträffa bland insekterne och måhända aldramest ibland fjärilarne. 

 Så har man länsie icke med visshet vetat huruvida Zeuzera 

 asculi (N. pyrina Lin.) med rätta borde räknas till vår fauna, 

 emedan denne spinnare icke sedan Linnés tid träffats af lan- 

 dets Entomologer. Att denna art emellertid normalt förekom- 

 mer i Skåne är numera satt utom allt tvifvel, då den redan 

 för några år tillbaka fanns vid Trolle Ljungby och sednast åter 

 i år derstädes träffades. Bland dagfjärilarne har Linnés Pap. 

 cinxia, hvilken enligt hans uppgift skulle förekomma »sat fre- 

 quens in horto academico» i Upsala, gifvit anledning till många 

 tvister, och saken är ännu icke så utredd, att man med viss- 

 het vet, hvilken art den store naturforskaren haft för ögonen, 

 då han beskref sin P. cinxia. Denna gåta torde likväl ock 

 en gång nöjagtigt kunna lösas, sedan man noga undersökt den 

 af honom uppgifna lokalen. Bland svärmarne har Linnés Sphinx 

 euphorbue förorsakat Entomologerne mycket bryderi, emedan 

 man icke återfunnit honom i Sverige. Man har visserligen icke 

 kunnat bestämdt neka, att Linné möjligen åsyftat den af sednare 

 författare under samma namn beskrifna art, då han uppgifver 

 såsom kännetecken detta: ))antenna> alba;», hvilket just vid 

 första ögonkastet skiljer honom från den genoni hela Sverige 

 ända upp i Lappmarkerne, ehuru mindre allmänt, förekommande 

 Sph. galii W. V., men man har på flora sätt sökt förklara 

 svårigheten, som å ena sidan beskrifningen och å den andra 



fvndortens 





