— u — 



hvilka i riktningen af radien genomskäras af märgstrålarne; 

 utanför veden finnes en mer eller mindre tydlig bast, som mer 

 eller mindre synbart öfvergår i barken. 



Allt ifrån den första upptäckten af denna olika organisa- 

 tion hafva botanisterna sökt uppfatta det egendomliga deri hos 

 hvar och en af dessa växtrikets afdelningar, och ge en förkla- 

 ring deraf. Man trodde till en början (Desfontaixes — De Can- 

 dolle), att olikheterna berodde af ett olika väx-sätt; man före- 

 ställde sig, att hos Monocotyledonerna bildades de nya delarne 

 i den mjuka midten af stammen, och att de yttersta partierna 

 voro de äldsta, under det att hos Dicotyledonerna man visste, 

 att de nya vedlagren afsattes på utsidan af de äldre, och man 

 sökte beteckna dessa olikheter genom benämningarne Endogenese 

 och Exogeneae. I sin berömda Palm-anatomi visade H. Mom,, 

 att denna föreställning berodde på ett misstag; att nemligen 

 kärlknippena i sin utbredning i stammen beskrifva en båge, 

 hvars öfre ända vidtager vid stammens periferie (för att ingå i 

 bladet), och går derifrån emot midten af stammen, hvarifrån den 

 åter småningom under nedstigandet i stammen utgår till dess 

 periferi. Den korsar härvid alla äldre, i samma perpendikulära 

 lamina af stammen löpande, kärlknippen, så att det yngsta 

 kärlknippet kommer nedtill att ligga på utsidan om de äldre. 

 Då således här nya delar bildas på utsidan af de äldre, så 

 följer, att Monocotyledonerna icke kunna anses mera som endo- 

 geneer än Dicotyledonerna. 



Mohl fann deremot, att hos vissa Dicotyledoner äro de 

 olika organsystemer, som ingå i kärlknippet, anordnade på 

 samma sätt som uti Monocotyledonernas kärlknippen; att den 

 innåt vända delen af Palmernas kärlknippe motsvarar veden i 

 Dicotyledonernas yngsta lager (corona); att den utåt vända delen 

 deremot vore att anse som motsvarande basten hos Dicotyledo- 

 nerna ; att de emellan båda liggande, af honom så kallade, väsa 

 propria äfven aterfunnos hos vissa Dicotyledoner. Den hufvud- 

 sakliga olikheten syntes bero deraf, att kärlknippet hos Dicoty- 



