— 24 — 



Undersöker jag nemligen knoppen eller den del af en mo- 

 nocotyledon stam, der nybildning af delar försiggår, så kan det 

 svårligen förbises, att på längre eller kortare afstånd inom 

 periferien finnes ett särskilt smalt lager, som utmärker sig 

 genom sitt saftigare och mera pellueida utseende. På ett tvär- 

 snitt visar det sig som en sammanhängande ring; på ett lång- 

 snitt går det parallelt med stammens periferi och synes här 

 således oftast koniskt. Synnerligen märkbart har jag funnit 

 detta lager i löken hos Amaryllis, i den knöliga underjordiska 

 stammen hos I ris, Polygonatum, Funkia, Hypoxis, Sabal, i 

 den bladbärande stjelken af Carex, Tradescantia, Canna, He- 

 dychium, Bromelia, Aloe. Under mikroskopet visa sig cellu- 

 lerna i detta lager tydligen stadda i sitt första utvecklings- 

 stadium. Cellulväggarne äro tunnare eller kanske snarare mera 

 gelatinösa och mera genomdränkta af vätska än i de tillgrän- 

 sande lagren, der väggarne synas fastare och tjockare med in- 

 tercellular-rum fyllda af luft. En oklar vätska synes fylla cel 7 

 lulerne, och det är väl denna som hufvudsakligast bidrager att 

 göra detta lager synbart för blotta ögat. Ofta kan man se en 

 och samma cellul ha sin ena, det omlalta lagret tillgränsande, 

 vägg gelatinös, under det en annan utåtvänd redan fått fastare 

 consistens. Svårligen kan man alltså misstaga sig om naturen 

 af detta lager. Alla dess karakterer antyda, atl det motsvarar 

 cambialla°ret hos Dicotvledonerna. Man ser tvdli^en huru cel- 

 lulbildningen *) derifrån fortskrider såväl utåt för att bilda det 

 yttre lagret barken), som inåt för att bilda det inre (märgen). 



*) I afseende på sjelfva cellulbildningen i cambiallagret vågar jag 

 icke uppge något med säkerhet. Att de nya cellulerna bildas 

 genom cytoblaster har jag aldrig setl. Att äldre celluler genom 

 en ny vägg delas i IvS är hos vissa växter (t. ex. i märgen hos 

 Piper clusiaefolium) så vanligt, att livarje tvärsnitt torde lemna 

 exempel derpå. Men att intercellulargångarne äfven utvecklas till 

 sjeif.ständiga celler i ett saftförande cellullager, synes mig knappt 

 kunna betviflas. Att cellulväggen der icke ursprungligen är dub- 

 bel, uppkommande genom två cellulers sammanstötning, utan att 

 den är enkel och först sednare delar sig i två lameller är jag äf- 

 ven för egen del öfvertygad om. Den har förekommit mig som 

 till en början bestående af en gelatinös hinna, som under infly- 



