— 25 — 



Carnbiallagrets celluler äro- än kortare (Carex, Iris, Bru- 

 melia etc), än länga rör (Hedychium), men i båda fallen med 

 sneda tvärväggar, som dock i äldre celluler blifva mera hori- 

 zontela. Om jag icke misstager mig, hafva de yngsta cambi- 

 alcellerna den minsta diametern, med relativt större längd; de 

 som äro ämnade att öfvergå till parenchym tillväxa småningom 

 och antaga dess form; de som äro ämnade att bibehålla na- 

 turen af cambialceller delas åter och bibehålla derigenom sin 

 första finhet. 



Fullföljer man cambiallagret nedåt, så visa olika stammar 

 ett olika förhållande. Hos en stor del Monocotyledoner, särdeles 

 i bladbärande stjelkar, öfvergår cambiallagret i ett mer eller 

 mindre starkt utbildadt lager af prosenchymatiska tjockväggiga 

 celler, och detta lager bildar således en tydlig skillnad emellan 

 märgen och barken. Särdeles utmärkt finnes detta lager hos 

 tiSdychium och sannolikt hos alla Scitamineer *). Hos andra 



telsen af den å bada sidor fortgående cellul-verksamheten små- 

 ningom blir tjockare, tills i midten af vaggen, der de olika cel- 

 lulernas verksamhet är minst, den skiljer sig i två lameller. Ett 

 sådant lossnande i skilda lameller af ursprungligen solida delar, 

 hvilket väl i allmänhet icke antages, torde äfven för större delar 

 förekomma. Så äro (t. ex. hos Crocus) de två loculi i anthera- 

 halfvan skilda genom en solid cellmassa; genom en springa delar 

 sig denna i två lameller, hvilkas invikna kanter småningom af den 

 påtryckande inre pollenmassan utbredas, hvarigenom de två loculi 

 öppna sig genom en gemensam rima longitudinalis. Att cellul- 

 väggen ifrån att vara gélalinös blir fibrös, och alt den ena cellu- 

 lens fibrer öfvergå i den andras, så som jag beskrifvit det hos 

 flera Alger, har jag trott mig se hos flera Monocotyledoner och 

 särdeles tydligt i bladen bos Agave americana *). 



*) Hos adventivrötter och vissa underjordiska krypande stammar (hos 

 Carex arenaria etc, Juncus balticus etc.) förekommer samma lager 

 om en enda rad af mycket tjockväggiga celluler. På samma 

 Sätt förekommer det i stammen på Potamogelon och sannolikt hos 

 alla de Monocotyledoner, som man tillskrifvit ett enda centralt 

 kärlknippe. Ofta hafva dessa tjockväggiga celler aflagringen olika 

 fördelad, så att t. ex. i roten hos Funkia cellulväggarne inåt mot 

 märgen och på sidorna äro mycket förtjockade, lemnande blott ett 



ni ofvnnstående redan var skrifvet har jag fatt November-arken af Bot. 

 Zeitung, deri Mom. förkastar den tydning jag gifvit af Conferv-cellulcns ut- 

 seende. Som ämnet icke egentligen hör hit, skall jag nu icke vidare ingå deri. 



