— 20 — 



gion utanför cambialregionen, som genom bristan på kiirl knippen 

 redan för blotta ögat är tydligen skild ifrån den inre, af kärl- 

 knippen uppfyllda delen *). Men hos en del Monocotyledoner 

 t. ex. Gräs, Scitamineer, Bromeliaceer, Palmer o. s. v. utgå 

 särskilta kärlknippen på cambiallagrets yttre sida. Dessa kärl- 

 knippen utmärka sig stundom derigcnom, att de bestå nästan endast 

 af prosenchymceller. Hos de flesta äro de af svagare diameter 

 än de inre; hos andra t. ex. Sabal Adansoni äro de tydligen 

 gröfre än de på insidan af cambiallagret närmast periferien 

 gående. Jag har trott mig finna, att dessa yttre käilknippen 

 ingå i bladen och bilda der de kärlsträngar, som gå på bladets 

 yttre sida, då de från cambiallagrets inre kommande utgå till 

 bladens inre nerver. 



Man har hittills allmänt, om jag icke misstager mig. ut- 

 gått ifrån den åsigt, att kärlknippena hos Monocotyledonerna 

 voro ursprungligen och så att säga typiskt spridda i stammen, 

 och att det endast var tillfälligtvis eller kanske i en sednare 

 period som de stundom genom några tjockväggiga parenchym- 

 celler förenades till ett kretsform igt lager. Hos Dicotyledonerna 

 deremot voro kärlknippena ursprungligen ställda i en krets. 

 Då man nu jemfört de förras kärlknippen med de sednares, 

 'Och då cambialcellerna hos de förra antagits vara de så kal- 

 lade väsa propria, som äro inneslutna inom kärlknippet, men 

 cambiallagret hos Dicotyledonerna ansetts uppkomma genom 



*) Hos vissa monocotyledona köttiga stammar (t. ex. hos Hypoxis) 

 finnes uti den äldre delen af barklagret (som icke mera tillhör 

 den bladbärande spetsen) slora, en mjölk eller viscinartad (?) vätska 

 förande kanaler. Del har förekommit mig som om dessa uppstodo 

 genom resorptionen af de kärlknippen, som förut utgått till de 

 blad, som tillhört denna äldre del af stammen. Jag har trott 

 mig se, att sjelfva kärlen först resorberats, hvarefler de yttre cel- 

 lulerna utvecklat en series af mindre celluler, som med sina 

 spetsar convergera mot det inre uppkomna tomrummet. Om dessa 

 afsöndra vätskan, eller denna är en blott och bar upplösnings- 

 produkt, har jag icke kunnat afgöra. I de äldsta kanalerna har 

 jag icke sett dessa mindre celler, hvilket synes tala för den sed- 

 nare äsigten. Skulle mjölksaften, der den finnes inuti ett kärl- 

 knippe, hafva uppkommit på samma sätt.' 



