— 71 — 



Om man lägger en väl polerad kopparplåt öfver ett kärl, 

 ur hvilket chlorgas långsamt utvecklas, så finner man plåten 

 efter kort tids förlopp börja ändra färg. Den öfvergår i gult, 

 derefter i blått, sedan från rödt åter i gult och blått; vid 

 denna andra färgskiftning är plåten känsligast för ljuset, och 

 om en del af den betäckes med ett ogenomskinligt föremål, är 

 en exposition under några sekunder i solljus tillräcklig för att 

 märkbart svärta den obetäckta delen. En gravyr, eller dylikt, 

 lagd på plåten, och utsatt för ljuset, afbildas efter en timmas 

 förlopp negativ på svart botten. 



Det beqvämligaste sättet att chlorera plåten är att lägga 

 den öfver ett kärl, innehållande chlorvatten. Man kan äfven 

 begagna sig af den chlorgas som frigöres under metallers upp- 

 lösning i salpetersyra, men plåtens färgskiftning kan i alla 

 dessa fall sällan iakttagas, i anseende till den för häftiga chlor- 

 utvecklingen. Tydligast visa sig färgerna då man upplöser guld 

 i denna syreblandning och plåten deröfver långsamt får anlöpa. 

 Om man vill åstadkomma ett tjockt öfverdrag, som mot- 

 står rifning och nötning, är bäst att chlorera plåten sålunda, 

 att den öfverdrages med en lösning af kopparchlorur i saltsvra, 

 som, efter att några sekunder hafva utöfvat sin verkan, afhäl- 

 les. hvarefter plåten sköljes med vatten och aftorkas; den bör 

 då hafva en ljus brunröd färg utan någon dragning i svart. 



Den chlorförening, hvarmed en, på något af nu omnämnda 

 sätt behandlad kopparplåt blifvit öfverdragen, är kopparchlorur 

 och dess svartblifvande i ljuset är sannolikt en blott förändring 

 af moleculernas läge till hvarandra och ej någon kemisk före- 

 ning eller sönderdelning, såsom förhållandet är vid chlorsilfvers 

 svärtande och reduktion genom ljuset. 



Den hvita kopparchloruren, förvarad i en skål under vat- 

 ten, förblef hvit i mörkret; en annan del, förvarad under vat- 

 ten, svartnade snart i ljuset och behöll äfven, sedan den under 

 vatten blifvit försatt i mörkt rum, sin svarta färg en längre tid. 

 Förvarade på ett mörkt ställe, förblifva bilderna oförän- 

 drade under flera månader, stundom hela år, men slutligen 



