_ 84 — 



kommande af vattnets förhållande till lackmustinklur och kalk- 

 vatten, den uppgifna kolsyreqvantiteten något för stor.» 

 Med anledning häraf yttrade Refer. följande: 

 Denna uti Torpa saltkälla ådagalagda stora mängd af fasta 

 beståndsdelar är ett förhållande, som Sr alldeles främmande för 

 alla andra hittills undersökta svenska mineral- eller källvatten, 

 bland hvilka intet enda i detta afseende uthärdar en jemförelse 

 med det ifrågavarande. Ty det på salter mest rika svenska 

 vatten, nemligen Ronneby, innehåller på 1000 delar blott 

 2,5236 delar fasta ämnen, under det att hos flertalet af de andra 

 summan af de fasta beståndsdelarna blott utgör bråkdelar af 

 enheten, räknadt på 1000 delar vatten. Men äfven för ut- 

 ländska mineralvatten är denna stora qvantitet af lösliga salter 

 något ovanligt, och icke många bland dem kunna i det fallet 

 täfla med, ganska få öfverträfTa Torpa saltkälla. Lika anmärk- 

 ningsvärd är äfven den betydliga halten af jod, ett ämne, som 

 hittills icke finnes uppgifvet såsom beståndsdel i något svenskt 

 källvatten, och i de utländska, der det förefinnes, merendels 

 ingår till en mycket ringare qvantitet, ofta endast till ett spår. 

 Denna vattnets stora halt af chlor- och jodnatrium är äfven i 

 det afseendet af stort intresse, att derigenom ett nytt ytter- 

 ligare stöd lemnas åt det förut kända, från zoolog-geologiska 

 skäl *) härledda faktum, att denna del af landet uti en jemfö- 

 relsevis icke så långt aflägsen tidsperiod varit betäckt af hafvet. 

 Det är en redan länge känd sak, att på åtskilliga ställen 

 af Vestergöthlands slättbygd, serdeles den som utbreder sig 

 söder om Lidköping på ömse sidor om Lida-ån, vanligt koksalt 

 utvittrar från åkrarne under den varmare sommartiden på så- 

 dane lågländta ställen, der regnvatten kommit att samla sig 

 och intorka, och att äfven saltvatten derstädes på flera punkter 

 framtränger i dagen. Denna omständighet har redan i äldre 

 tider, men isynnerhet i början af detta århundrade, gifvit an- 

 ledning 



*) Hvaribland här blott må nämnas fyndet af ett hvalfiskskelett uti 

 Wånga socken, ungefär två mil sydvest från Skara, och hvarpå 

 redan Em. Swkdenborg år 1719 fastade uppmärksamheten. 



