— 90 — 



detla steg, men nägon författning härom har mig veterligen icke 

 utkommit. Huruvida man emellertid hade någon historisk grund 

 för detta antagande, eller om det uppkom endast af en genom 

 slump tillkommen likhet i afseende å de båda måttenas storlek, 

 eller om högbemälde Konung redan före utfärdandet af 1626 

 års russtjenstordning hade jemkat alnen till närmaste överens- 

 stämmelse med romerska foten enligt det begrepp man då hade 

 om dess fordna längd, synes numera vara ytterst svårt att 

 kunna afgöra. Utan att tillåta mig någon gissning härutinnan, 

 torde jag få äran nämna, att Nicander, i ofvannämnde tal, vis- 

 serligen hade kommit till det resultat, att den romerska foten, 

 så val den fordna som den moderna, var = 0,993 svensk fot, 

 men att Jomards uppgift (Gehlers Phys. Wörterbueh VI: 1248), 

 att den forn-romerska foten var = 0,2959 meter, som gör 

 0,996(3 svensk fot, synes vara rigtigare, samt att det således i 

 alla händelser är anmäikningsvärdt, det man utan särdeles stort 

 fel kan antaga, att den svenska foten, sådan denna åtmin- 

 stone ett par sekler varit gällande, _ är lika med den forn- 

 romerska foten. 



1 afseende på uppkomsten m. m. af vår nuvarande riks— 

 likare, hvilken endast högst obetydligt kan vara skiljaktig fi ån 

 1665 års riks-aln — som jag ännu icke varit i tillfälle att 

 fä uppmäta — äfvensom af Akademiens med riks-likaren iden- 

 tiska normal-etalong, torde jag, för att undvika vidlyftighet, få 

 hänvisa till Akademiens Handlingar för år 1825 sid. 96 och 

 1844 sid. 17. 



Hvad ytmåtten beträffar, hafva dessa sedan långliga tider 

 blifvit uppmätta med längdmåttens qvadrater. Ehuru således 

 egentligen icke hörande till detta ämne, torde jag få äran nämna 

 att, enligt 1598 års husesyns-ordning, ett öresland utgjorde 

 qvadraten på 27 stänger — hvarje stång om 9 alnar — så- 

 ledes qvadraten på 243 alnar = 59049 qvadratalnar. När 

 tunnlandet först infördes är mig icke bekant. Intill år 1643 



