— 91 — 



utgjorde det 13122 qvadratalnar, uppenbarligen taget sä stort 

 att ii tunnland utgjorde jemt I öresland. Enligt 1643 års 

 landtmäteri-instruktion blef tunnlandet ökadt till 14000 qvadrat- 

 alnar eller 56000 qvadratfot. sannolikt både för att få bibe- 

 hålla kapplandet i det närmaste oförändradt, äfven sedan tunnan 

 kom att innehålla 32 kappar, och för att få införa kannlandet 

 om jemnt 1000 qvadratfot, ehuru detta sednare föga lärer 

 kommit i bruk. 



I den händelse, som icke är osannolik, att tunnan fordom 



deltes i 30 kappar, likasom det ännu sker i Finland, blef då 



13125 

 1 kappland = "" = 437,4 qvadratalnar. Det nya kapplandet 



blef deremot = 43 7,5 qvadratalnar, föga skiljaktigt från 



det förra. 



I afseende å rymdmåttet synes ock vara ytterst svårt att 

 numera kunna utreda forntida förhållanden. I province-lagarne 

 omtaJas redan spann och skeppor; sedermera räknades spanmål 

 äfven efter tunnor, deraf \% gingo på en läst. Först i 1594 

 års handelsordning har jag funnit kannan omnämnd såsom lag- 

 ligt mått. Der stadgas nemligen, att Stockholms stads tunna 

 skulle hålla 50 kannor, men Upsala, Westerås och Enköpings 

 stads tunna 54 kannor, utan att man likväl får veta nåsot när- 

 mare härom. Enligt Kongl. mandatet af den 7 Maj 1605 skulle 

 tunna och spann öfver allt i riket rättas efter Örebro tunna 

 och spann, men enligt 1638 års riksdagsbeslut skulle alle mål- 

 tunnor rättas efter Stockholms- må\el, och hålla »32 Uplandz 

 Faat eller Finsche kappar eller och 54 Stockholms kannor». 



Rörande storleken af dessa mått, torde följande kunna tjena 

 till någon ledning. 



Rådskammar-protokollet den 9 December 1635 (Palm- 

 sköldska samlingen i Upsala bibliothek) upplyser att: »Diffe- 

 rencen emellan Örebro och Stockholms tunna var 7 kannor», 

 utan att likväl här uttrvckes hvilkendera tunnan som var den ."• 



rs, ' 



