— 13? — 



drag i södra och mellersta Sverige. Ärligen pläga, från Decem- 

 ber till Mars månader, ett eller två par uppehålla sig på det 

 anförda stället i Stockholm, under Norrbro och uppåt strömmen 

 till Rosenbad, hvarest man dagligen under denna tid har till- 

 fälle att beundra deras, hos en verklig sångfågel med klufna 

 tår, högst märkvärdiga förmåga att simma och att hemta sin 

 föda under dykning, ofta 10 till 12 alnars sträckor under vatt- 

 net, eller än längre ifall de dyka med strömmen. Det bör 

 ej förefalla underligt, att detta årligen förnyade skådespel är 

 alldeles obekant för de flesta af hufvudstadens invånare, som 

 dock dagligen gå förbi stället, emedan en dylik liten fogel en- 

 dast ådrager sig deras uppmärksamhet, som äro vande vid, 

 eller mycket roade af att betrakta naturföremålen. Ej heller 

 bör det vara oväntadt, att en och annan, som tillfälligtvis rå- 

 kat få se den neddykande fogeln, utan att känna den, trott 

 den vara en Svala, som gick att intaga sin hviloplats för vin- 

 tern, i enlighet med den allmänna folktron. De meddelade un- 

 derrättelserna visa, att verkligen trenne personer sålunda miss- 

 känt Strömstaren. Detsamma bör sålunda hafva skett flera 

 gånger, och jag tviflar numera alldeles icke, att det är denna 

 lilla fogel, som gifvit anledning till hela historien om Svalans 

 vinterläge under vattnet. Detta antagande förklarar alla de 

 uppgifter vi känna häröfver. Det bör nemligen stundom hända, 

 att en Strömstare, eller tvenne, emedan de vanligen lefva par- 

 vis, uppehålla sig i granskapet der isnot dragés, och begagna 

 tillfället, att neddyka under isen uti de för notdragningen upp- 

 huggna vakarna, för att på bottnen söka sin föda, som utgöres 

 af vatteninsekter. Detta bör så mycket hellre kunna inträffa, 

 som dessa foglar, vid en tillfrusen insjö, ej hafva många till- 

 fallen att stilla sin hunger. Att de dervid någon gång kunna 

 läka in uti noten och bli dermed uppfångade är lätt begripligt. 

 Men deras aruledrägt tillåter dem ej att utan skada vistas 

 länge under vattnet, möjligen högst en half och troligtvis ej 

 en hel minut, men då de under notdragningen qvarhållas der 

 längre tid, måste de nödvändigt mer eller mindre fullständigt 



