— 1 38 — 



qväfvas, så att somliga verkligen dö, men andra, som ej 

 alltför länge blifvit hållna under vattnet, blott råka i ett till- 

 stånd af skendöd, hvarifrån de åter kunna hemta sig, serdeles 

 genom inverkan af värme, och häruti torde man finna förkla- 

 ringen på den i flera berättelser återkommande uppgiften, då 

 tvenne s. k. Svalor erhållits, att »den ena efter en stund qvick- 

 nade till, men den andra förblef död». De flesta berättelser, 

 som omnämna att en »Svala» åter kom till lif, tillägga dock, 

 att hon efter en stunds förlopp verkligen dog. Till och med 

 vid notdragning i öppet vatten bör det någongång kunna in- 

 träffa, att en Strömstare kommer in uti notvarpet, dyker ned 

 och fångas uti noten. Men att detta allenast inträffat vinter- 

 tiden förklaras deraf, att Strömstaren nästan blott då finnes i 

 södra och mellersta Sverige. Med få undantag vistas de om 

 sommarn i fjelltrakterna och de norra, mindre bebodda delarna 

 af Skandinavien. 



Det är märkvärdigt nog, att hvarken jag sjelf, eller, så 

 vidt ja<* känner, någon annan tviflare, antagit denna ganska 

 naturenliga förklaring af det otroliga fenomenet, isynnerhet som 

 flera äldre berättelser kunnat gifva anledning dertill, då det t. 

 ex. namnes, att den uppfångade »Svalan» varit svart med hvitt 

 bröst och temligen stor, såsom uttryckligen anföres i en af de 

 berättelser, som af Klein hopsamlades år 1747 och finnas be- 

 varade i hans Historien, Avium Prodromus, 4:o, Lubeck 1750; 

 nemligen sid. 209, litt. E. — De, som betviflat uppgifterna, 

 hafva naturligtvis endast varit sådane, som interesserat sig för 

 deras förklarande, och som blifvit bragte till tvifvel just genom 

 sin kännedom af fogelarterna; men dessa hafva icke kommit 

 att tänka på ett misstag mellan två, för en kännare så olika 

 foglar, som Svala och Strömstare, och dessutom torde man 

 hafva varit bunden af den föreställningen, att den uppfångade 

 fogeln nödvändigt skulle hafva legat stilla på bottnen, före not- 

 dragningen. Flera andra, vida mindre antagliga förklarings- 

 grunder hafva således blifvit uppgifna, t. ex. de som jag sjelf 

 framställt i denna tidskrift (arg. 1819, sid. -183); eller den. 



