dahls härad, Wermland, upptä»kt och analyseradt mineral, 

 hvilket förekommer pä en gång i qvartzfels i sällskap med kya- 

 nit, pvrophyllit, lazulit. glimmer, qvartz och jernglans. 



Svanbergiten är kristalliserad i monokbnoödriska octoödrar 

 och deraf -härledda långsträckta kristallformer. Kristallerna äro 

 blekröda, halfgenomskinliga, med en tydlig genomgång, paralell 

 med basiska planet, efter hvilken de med lätthet låta klyfva sig. 

 Pulfret är blekrödt. Eg. v. = 3,30. Hårdheten = 5. 



Svanbergitens blåsrörs-förhållanden äro följande. 1 kolf ger 

 den ett ymnigt surt vatten. På kol, enbart, affärgar sig, men 

 smälter ej ens i tunnaste kant. Blandad med soda och påblåst 

 med reduktions-låga, gifver den röd hepar, som med vatten blir 

 grön och vid tillsats af utspädd salpeter- eller saltsyra utveck- 

 lar ymnigt vätesvafla. I borax på platinatråd löser sig lätt till 

 en klar perla, som i värme är svagt jernfärgad. I fosforsalt 

 löser sig lätt till ett färglöst klart glas, under stark gasutveck- 

 ling. Med koboltsolution ger vacker blå färg. 



Det mest finslammade pulfver af detta min'eral är olösligt 

 i syror, äfven i koncentrerade och vid kokning. Endast partielt 

 sönderdelas det, och väl så, att en hvit återstod bildas, på 

 hvilken syror icke vidare synas hafva någon verkan. Om man 

 glödgar mineralet i små stycken i platinadegel, så inträffar det 

 fenomenet, att den vid degelns begynnande rödglödgning lika- 

 som fattar eld och sönderspringer. Glödgningsförlusten efter fyra 

 repeterade glödgningar uppgick till 1 4,09 procent. Härvid blef 

 vigtsförlusten allt mindre och mindre för hvarje repeterad glödg- 

 ning. Smält med soda i platinadegel sönderdelas mineralet lätt, 

 och den glödgade massan är utan återstod löslig i syror. 

 Denna lösning, försatt med salpetersyra, gifver vid några drop- 

 pars tillsats af molybdensyrad ammoniak den bekanta fosforsyre- 

 reaktion. 



Enligt af mig gjord analys innehåller Svanbergiten på 

 100 delar: 



