— 178 — 



len af högra bakre pannbenet, formerar den starka benkam, 

 hvilken ligger ofvanom, eller rättare nedom det högra ögat. 

 Att infmorbital-heneX i betydlig mån fått bidraga till att 

 åstadkomma nämnda benmassa, har jag antagit derför, att jag 

 funnit ett sådant framom (rättare under) det venstra ögat, men 

 deremot ej kunnat upptäcka något motsvarande under det hö- 

 gra, om jag ej vill se det i nämnda benmassa, hvilket torde 

 vara rigtigt, fastän jag ej ännu lyckats frånskilja det från de 

 öfriga benen. Att utgångshålen för luktnerverna äfven kommit 

 att ligga dragna åt venster, torde man kunna sluta af det fö- 

 regående: det högra ligger nemligen föga till höger om en li- 

 nea, som dragés mellan ci'is(a occipitalis och mellankäksbenens 

 apofyser; det venstra midt för benkammen mellan ögonen. Det 

 egentliga och udda pannbenet torde vara det triangelformiga 

 ben, som, jemte de bakifrån kommande, långa grenarna af 

 bakre pannbenen, formerar benkammen mellan ögonen. Maxilla 

 saperior et inferior, os palatimtm, plerygoideum, transver- 

 sum, jucjale, tympanale, temporale, prceoperculum, interoper- 

 culum, suboperculum och operculam, likasom supratemporale, 

 suprascapulare och scapula förete inga betydligare olikheter på 

 de båda sidorna, hvarken hvad läge eller form beträfl'ar.[ 



Kasta vi nu en blick på våra figurer och jemföra dem 

 med föregående beskrifning af ett kranium af en utbildad, dock 

 på långt när icke fullvuxen fisk, så finna vi snart, att såväl 

 denna art som andra pleuronectoider måste vara symmetriska 

 under deras tidigare utvecklingsstadier. Yi finna, att naturen 

 här likasom annorstädes endast betjenar sig af några lätta mo- 

 dificationer af flera eller endast några vissa kroppsdelar, för 

 att uppnå det eftersträfvade resultatet. Men fastän, såsom vi 

 sett, dessa modificationer hos en ung flundra äro i hög grad 

 obetydliga, så hafva de dock varit tillräckliga nog, att man 

 anda hittills ansett flundran som ett verkligt monstrum bland 

 de vertebrerade djuren. Då Skaparen såg sig behöfva sådana 

 egendomligt danade djur, för att upprätthålla jemnviglen mellan 

 hafvcts innevånare, likasom för alt genom ett sådant medel 



