— 275 — 



vatten, hvarur det, vid afsvalning, kristalliserar uti fyrsidiga 

 nälar. — För öfrigt visade Rabourdin att den nyssnämnde sy- 

 ran utvecklar kolsyra vid torr distillation samt gifver ett olj- 

 aktigt distillat af pyroterebinsyra, hvars karaktärer: starkt ljus- 

 brytande och luktande af smörsyra, brännande smak, kokande 

 under +200°, af 1 .01 eg. v., löslighet i 25 delar vatten, men 

 större lättlöslighet uti såväl alkohol, som eter, väl angifva den 

 vara en egen, sjelfständig syra, men om hvars atomistiska con- 

 stitution, H + C 12 H"0 3 , oaktadt ganska sannolik, ännu en viss 

 osäkerhet kan anses vara rådande, så länge denna formel stö- 

 der sig endast på analys af den obundna syran, utan att nå- 

 got af dess saller blifvit undersökt. Pyroterebinsyrans saker 

 kristallisera trögt, och endast bly- samt siifverlösningar fällas 

 af dess föreningar med alkalierna. 



Slutligen är Caillot den, som sednast sysselsatt sig med 

 studium af de oxidationsprodukter, hvilka erhållas genom salpe- 

 tersyrans inverkan på terpentinoljan. Vid upphettning af ut- 

 spädd (lika vigt vatten och syra) salpetersyra med terpent in- 

 olja, hvarvid dock den sednare ej i större mängd sattes till 

 syran, än så länge röda ångor i mängd utvecklades, fann Ca- 

 illot att kolsyra jemte cyanväte utvecklades, hvarjemte han 

 erhöll: l:o såsom distillat ett surt vatten samt 2:o uti retorten 

 en bartzartad massa i återstod. — Vid afdunstning af den sura 

 öfverdistillerade vätskan afskiljer sig en orangefärgad, beckartad 

 massa, innehållande, förutom det omnämnde hartzet, tvenne egna 

 syror, af hvilka den ena är olöslig i vatten och alkohol, under 

 det att den andra är löslig i både kokande vatten och alkohol. 

 Den sednare af dessa, som skall fås ren genom repeterade om- 

 kristallisationer ur kokande vatten, kallar Caillot terebenzsyra 

 och karakteriserar den såsom anskjutande ur vatten i hvita, 

 glänsande nålar, men icke uti blad, såsom benzoesyran; den 

 smälter vid +4 69°, men skall redan vid +100° begynna su- 

 blimeras; dess salter likna, serdeles uti deras löslighet, mycket 

 benzoesyrans och dess eter luktar af anis samt kokar vid 

 + 130°; dess sammansättningsformel, härledd ifrån elementar- 



