— 296 — 



liten del utaf denna fällning den deruti befintliga syrans bly- 

 salt. Såsom på nämnde ställe är anfördt, afsatte sig blysaltet 

 i små mikroskopiska kristaller. Detta kan vara ett faktum att 

 omnämna, ehuruväl det för sig ingenting säger. För öfrigt fort- 

 sattes icke undersökningen af detta ämne likasom icke heller af 

 den moderlut, hvilken fanns för handen efter blysaltets 

 omkristallisering, och hvilken sednare, efter afdunstning, utgör 

 en tjock, seg massa samt synes vara den till qvantitet hufvud- 

 sakliga produkt, som fås igenom salpetersyras inverkan på 

 terpentinolja». 



2. Några bidrag till Siieriges mineral-geo- 

 grafi. — Herr Mag. C. W. Blomstrand, som i December må- 

 nad förlidne år, under en resa mellan Lund och Wexiö iakt- 

 tagit några förut ej anmärkta mineralogiska förhållanden för 

 vårt land, hade uti en skrifvelse till Herr L. Svanberg derom 

 meddelat följande, hvilket af den sistnämnde föredrogs: 



»Den rådande bergarten omkring Wexiö är en mer och 

 mindre finkornig, grå och röd granit. Ett märkligt undantag 

 från detta allmänna förhållande bildar den straxt utom staden 

 (vid cellfängelset) vidtagande och sedan från S. till N. fort- 

 löpande höjdsträckningen, hvaraf det s. k. Solberget utgör 

 högsta delen. Den består vanligen uteslutande af en mörk 

 hornblende-sten, hvari fältspat och qvarts förekomma endast så- 

 som högst underordnade blandningsdelar, förnämligast på öfver- 

 gången från graniten. I denna bergart, stundom (såsom vid 

 »ättestupan») nästan fullkomligt tät och likformig, stundom med 

 hornblondet mera grofkristalliniskt utveckladt, påträffades föl- 

 jande mineralier: 



1 en smärre granitisk, högst fältspatrik utsöndring (straxt 

 norr om Hofsberg, der en hall undansprängts för anläggande 

 af väg) förekom orthit, dels derb i smärre insprängda partier, 

 dels i temligen stora, som det syntes, rätt väl utbildade kri- 

 staller, ehuru ingen oskadad kunde erhållas. Ett brottstycke 



