90 



danner en Klasse for sig i Literaturen , hvis psychologiske Ud- 

 spring og historiske Foranledning det er ikke mindre vigtigt at 

 efterspore, end det er lærerigt ved deres indbyrdes Sammen- 

 ligning at føres til rigtigere Indsigt i de enkelte apokalyptiske 

 Produktioners Grundtanke, Composition og Oeconomie. 



Virkelig har [navnlig i sidstnævnte Henseende den nyeste 

 Tids videnskabelige Forskning indlagt sig Fortjenester, der saa- 

 meget mere bør værdiges Anerkjendelse, som disse Undersø- 

 gelser have været forbundne med Vanskeligheder, til hvis Over- 

 vindelse der fordredes mere end almindelig Flid, Lærdom, 

 Skarpsindighed og Udholdenhed. Allerede Opsøgelsen af de 

 fornødne Materialier samt den kritiske og exegetiske Behandling 

 af de tildeels i sjældne og vanskelige Tungemaal opbevarede 

 Oldtidsmonumenter har krævet en Forening af mange Lærdes 

 samvirkende Kræfter, som dog i flere Henseender endnu kun 

 vare tilstrækkelige til Udførelse af Forarbeider, hvis frugtbarere 

 Anvendelse maa ventes af Fremtidens fortsatte Anstrengelser. 

 Medens Apokalypsens ældre Fortolkere nærmest indskrænkede 

 sig til at oplyse dette nytestamenliske Skrift af det GI. Test.s, 

 navnlig Daniels og Ezechiels Prophetier, er man ved Bleeks, 

 Lawrences, Hoffmanns, Ewalds, Liickes, Gfrorers, Friedliebs, 

 Kostlins, Dillmanns, Hilgenfelds og mange andre Lærdes Forsk- 

 ninger og Undersøgelser af de Sibyllinske Orakler, Henochs Bog, 

 4de Esræ Bog*), Jesaiæ Himmelfart og Syn, de tolv Patriar- 

 chers Testament, Hermæ Pastor og andre Oldskrifter, hvis Ind- 

 hold og Tendents ere af lignende Art som den johanneiske 

 Apokalypse, bleven fortroligere med det sidstnævnte Skrifts eien- 



*) Ifolue Hilgenfelds Die jiidische Apokalyptik in ihrer geschichtlichen Ent- 

 wickelung (Jena 1857), det nyeste Værk over denne Gjenstand (s. N. Theol. 

 Tidsskr. Sde B. S. 273), er ■kile Slbyllæ Bog forfattet af en alexandrin.sk 

 Jøde 112—137 for Chr. ; — Henochs Bog ved Makkabæeren Alexander 

 Jannæus's Tid 98 for Chr., — overarbejdet (c. 17—19, c. 37—71, c. 

 1 0(3 — 108) i Tiden mellem Saturnin og Marcion; 4de Esræ Bog fører 

 sine Syner ned til A. 31 f. Chr. 



