95 



menhørende Momenter; efter ethvert sjette Moment indtræder 

 en Mellemaet; ligesom efter ethvert syvende en ny Aabenba- 

 ringsact bliver særegent betegnet og forberedt . Med det XVIde 

 Cap. ophorer Syvtalssystemet, og Tretallet indtræder som Schema 

 for Afslutningen og Fuldendelsen. 



Syvtallet som timelig Udviklingsform bliver ikke blot deelt 

 ulige i 4 og 3, men halveret i 8f. Ved Siden af Syvtallet, der 

 som en Ramme omslutter ikke blot den hele Fremstilling, men 

 ogsaa mange enkelte Grupper (V, 12. VII, 12. VI, 15 etc), 

 benyttes foruden Totallet og Fiirtallet ligeledes Ti- og Tolv- 

 tallet, snart enkelt, snart potenseret (ti Horn XIII, 1. ti Konger 

 XVII, 12. ti Dage II, 10 etc.; tolv Stammer VII, 4, de 1 i 4000 

 VII, 4. XIV, 1; de tolv Grundstene XXI, 14 etc). Man vil have 

 Uret i at tænke sig denne Schematisme enten som noget reent 

 Vilkaarligt eller som paanødt ved en udvortes Tvang, ved en 

 fra Rabbinskolen modtagen Lov og Regel. Syvtallet havde for 

 Apokalyptikeren en vis indre Nødvendighed, Charakteren af den 

 theokratiske Hellighed som Afbillede af den guddommelige Ska- 

 belses- og Aabenbaringsanordning. Naar det f. Ex. XI, 9. XII, 

 14 deles i 3£, er dette skeet med Henblik til den prophetiske 

 Angivelse af Ulykkestiden i Dan. VII, 25. IX, 27. Hvad der 

 saaledes tildeels var betinget af den religiøse Tradition, det 

 blev benyttet af Apokalyptikeren som en Ramme og en Be- 

 grændsning for Fremstillingen af hans Stof, »som et Net, hvor 

 alle Traade løbe sammen« (Ewald), ligesom Versemaal og Riim 

 tjene Digteren til Form og Understøttelse, uden at han gjør sig 

 tydeligt Begnskab for de arithmetiske Forhold, der dog ligeledes 

 kunne eftervises ved senere anstillet kritisk Prøvelse. Endeel 

 af de apokalyptiske Tal have ved deres bestemte Angivelse 

 enten en symbolsk Betydning eller tjene ved Mangfoldigheden 

 af Talforholdene til indre Afvexling , saa at det Symmetriske 

 ikke bliver eensformigt og dødt. *) 



') See JBoDsuet (Par. 1G89) til Apok. VII, i: Ce sent endroit devroit faire 



