100 



de hedenske Romeres Medlidenhed. *) Om endogsaa denne 

 Forfølgelse nærmest indskrænkede sig til Staden Rom, udbredte 

 dog Rygtet derom Skræk og Forfærdelse overalt, og rundt om- 

 kring i det romerske Rige fandt Christendommens Modstandere 

 Anledning og Opfordring til at tilfredsstille deres Had desto 

 hensynsløsere. 



Medens Apokalypsen tydeligen nok forraader sin Oprindelse 

 fra Tider, hvor den hedenske Statsmagt truede at undertrykke 

 Christendommen ved voldsom og blodig Forfølgelse, er der 

 ved nyere Tiders skarpsindigt og grundigt udførte Forskninger 

 blevet efterviist, at den desuden indeholder saadanne Antydnin- 

 ger, som stadfæste, at hiin Forfølgelse, under hvis umiddelbare 

 Indtryk Apokalypsen er fremstaaet, virkelig ikke har været nogen 

 anden end den ovennævnte, som udgik fra Nero. Hvorledes 

 Apok. XVII, 7 — 12, sammenlignet med XIII, 3. 17, utvivlsomt 

 frembyder os Ledighed til at erkjende Tiden for Apokalypsens 

 Affattelse, nemlig den angstfulde Tid umiddelbart efter Neros 

 Død (i A. 68) , da Galba havde antaget den keiserlige Værdig- 



For at vinde et levende og anskueligt Billede om hiin Forfølgelse i dens 

 hele Græsselighed meddeles her Tacitus's fuldstændige Beretning (Annal. 

 XV, 44): »Non decedebat infamia, quin jussum ineendium crederetur 

 Ergo abolendo rumori Nero snbdidit reos et qvæsitissimis poenis affedt, 

 quos per flagitia imisos vulgus Christianos appellabat. Auctor nominis 

 ejus Christus, Tiberio imperitante, per Procuratorem Pontium Pilatum 

 supplicio affectus erat dette er det første Sted hos en hedensk Skribent, 

 hvor Navnet Christus og Christne forekommer). Repressaque in præsens 

 exitiabilis superstitio rursus erumpebat, non modo per Judæam, origi- 

 nem ejus mali, sed per urbem etiam , quo cuncta undique atrocia aut 

 pudenda eonlluunt celebranturque. Jgitnr primo correpti, qui fatebantur, 

 deinde, indicio eorum, multitudo ingens, baud perinde in crimine in- 

 cendii quam odio humani generis convieli sunt. Et pereuntibus aildita 

 ludibria, ut ferarum tergis conteeli, laniatu canum interirent, aut cruci- 

 bus adlixi, aut flamniandi , alque, ubi defeeisset dies, in usum nocturni 

 luminis urerentur. Hortos suos ei spectaculo Nero obtulerat, et circenee 

 Indicium edebat, habitu aurigæ permixtus plebi \cl curriculo insistens. 

 Unde, quanquam adversus sontes et novissima exempla meritos, mise- 

 ratio oriebatur, tamquam non utilitate publica, sed in saevitSam onius 

 absnmerentnr.i 





