121 



fader vel ellers ikke vilde have undladt udtrykkeligen at navn- 

 give dem. Tilsidst er det formodentlig dog de ovennævnte 

 Aloger med deres, paa dogmatiske Anskuelser støttede Uvillie 

 mod det N. T.s johanneiske Skrifter overhovedet, som svævede 

 for hans Tanke (hvorved det forresten endnu er at bemærke, at 

 Alogerne, skjøndt de forkastede Apokalypsen, dog synes at have 

 antaget dens Forfatter identisk med Forfatteren til det fjerde 

 Evangelium). Endelig er den Maade, hvorpaa Eusebius i 4de 

 Aarh. yttrer sig om Apokalypsen i den bekjendte Opgjørelse 

 (h. e. III, 25) af, hvilke blandt det N. T.s Skrifter hore til de 

 almindeligen antagne (ofxokoyovfisva), hvilke til de omtvistede 

 (dvnlsyonsva) , heist mærkelig. Hvor megen Opmærksomhed 

 Eusebius end skjænker Dionysius' Tvivl (h. e. VII, 25), hvor tiU 

 bøielig han end efter sin hele theologiske Retning maalte være 

 til at forkaste Apokalypsens apostoliske Ægthed, hvor sandsyn- 

 ligt det end er, at han med Hensyn til ældre Vidnesbyrd om 

 samme har undladt at berette Meget, som han kunde have be- 

 rettet*), stod dog Fastheden og Stadigheden af Traditionen om 

 Apokalypsens apostoliske Forfatter som en saa imposant Magt 

 for ham, at han i Bevidsthed derom begaaer den Paralogisme, 

 at opføre Apokalypsen først under Klassen af Homologumena, 

 men med Tilføielse af: »dersom man saa synes« {flys (faveirj 

 o : dersom indre Grunde ikke synes at forhindre denne Anta- 

 gelse), og derpaa atter under Antilegomena, med det samme 

 Tillæg: siye (pavsit]. Ikkun den Forlegenhed, hvori Striden 

 mellem Kirkehistorikerens Upartiskhed og hans theologiske An- 

 skuelse stillede ham, kan forklare denne besynderlige Fremslil- 

 lingsmaade.**) 



") Eusebius, dir blandt Andet angiver som sin Opgave, at ville meddele, 

 hvilke Kirkeskribenter til dé forskjellige Tider have betjent sig af ile 

 omstridte Unger i dit N. T. , nævner end ikke Papiæ Vidnesbyrd om 

 Apokalypsen, skjendt denne apostoliske Kirkefader kjendte Apokalypsen 

 og udtrykkeligen erklærede den for en inspireret 15og. 



') sig. 8chniteera Beitråge zur johanneischen Kritik, i Theol. Jahrb. 1842, 



9" 



