123 



saaledes som Zeller i sin Kritik derover (Tkeol. Jahrb. 1842, 

 S. 659) har gjort: »Fordi Apokalypsens Eschatologie er fremmed 

 for Evangelisten, derfor maa denne have forfattet Apokalypsen.« 

 — Anderledes søger Schnitzer i den forhen citerede Afhandling 

 (Theol. Jahrb. 1842, 8. 633 f.) at bevise den ovennævnte Paa- 

 stand. For ham ere de synoptiske Evangeliers Beretninger — 

 thi at udkaste Apostlen Johannes' Charakteristik efter det fjerde 

 Evangelium anseer Schnitzer for en petitio principii — om 

 Johannes, der begjerer, at Jesus skal lade regne Ild ned paa 

 den samaritanske By, som havde nægtet at ville modtage Frel- 

 seren, da denne reiste op til Jerusalem (Luc. IX, 54); der for- 

 langer for sig og sin Broder at sidde paa hoire og venstre Side 

 af Messias i hans Herlighed (Marc. X, 35); der kun vil tilstaae 

 den afsluttede Kreds af de Tolv Ret til at uddrive Djævle i Jesu 

 Navn (Marc. IX, 38) ; der tilligemed sin Broder Jakobus tillagdes 

 af Jesus Navnet »Tordensønnen« (Marc. III, 17) — afgjørende 

 Vidnesbyrd om, at »vi netop i hiin fyrige Apostel gjenfinde den 

 heftige Ivrer, den vrede Aand, hvis Hævnfølelse mod Foragterne 

 af Jehovah og dennes Salvede indgav ham hine krasse An- 

 skuelser om Drager, Mord, Blod og Ild, hvorpaa Apokalypsen 

 er saa rig.«*) Ved et saadant Beviis synes imidlertid Apoka- 

 lypsens apostoliske Authentie at være for dyrt kjøbt. Kan man 

 virkelig troe, at den Aand, der her siges at gjennemtrænge det 

 omhandlede Skrift, lader sig forene med det Kald og den Virk- 

 somhed, som Historien vidner om at have været Jesu Apostels? 

 Langt mere end saadanne Apologeter for Apokalypsens Ægthed 

 synes da de Theologer at være i deres Ret, som, idet de dele 

 den samme Anskuelse om Apokalypsens Aand og Charakteer, 

 vægre sig for at anerkjende dens apostoliske Oprindelse. Men 

 hvad nu for det Første angaaer de af Schnitzer, Hilgenfeld o.A. 

 sammenstillede Træk fra Johannis tidligere Livsperiode, da ere 

 vi ikke berettigede til derefter at udkaste os et Billede om ham 



') Sig. Hilgenfeld, Die Evangelier) nach ihrer Entstehung etc. 1854, S. 339. 



