129 



Dog endnu er der een historisk Oplysning fra selve det 

 JN.T.s Skrifter, hvorpaa man har støttet Paastanden om, at Apo- 

 kalypsen ikke kunde være Apostlen Johannes' Værk. 1 Ap. G. 

 IV, 13 betegnes denne Apostel tilligemed hans Medapostel Petrus 

 som dyQa/xpaiog xai låiwztjg, Uforeneligt med denne Angivelse 

 skal det være »at henfore et Skrift, hvori der forraader sig 

 saamegen Kunst og Lærdom som i Apokalypsen", til den oven- 

 nævnte Apostel. Imidlertid have de Theologer, som vare util- 

 bøielige til at anerkjende Apokalypsens johanneiske Oprin- 

 delse, været ligesaa rundhaandede i deres almindelige Yttringer 

 om den Fortrolighed med jødisk Lærdom, med Ilabbinisme 

 og Kabbalisme, hvilken Apokalyptikeren skal røbe, som spar- 

 somme paa Efterviisninger deraf i det Enkelte. Ligefrem sva- 

 rende Paralleler til de paaberaabte Steder i Apokalypsen har 

 man ikke kunnet opbringe fra rabbinske og kabbalistiske Skrif- 

 ter. Endeel af de Anskuelser, Billeder og Udtryk i Apokalypsen 

 (f. Ex. om Engle, onde Aander, det himmelske Jerusalem etc), 

 hvilke man har villet udlede fra de ovenanførte Kilder, have 

 desuden ligefrem og umiddelbart deres Rod og Udspring fra 

 det Gamle Testament. Den Mangel af Dannelse, der omtales 

 paa det ovennævnte Sted i Ap. Gjern. — hvilket er at forstaaae 

 ganske paa samme Maade, som naar det Joh. Ev. VII, 15 hedder 

 om Frelseren: næg ovwg ygdfiftaza olås, (iq (itftad-ijxebg', — 

 angik den Art Lærdom og Dannelse, som meddeeltes i Datidens 

 jødiske Skoler, men udelukker ikke et dybtindtrængende og for- 

 troligt Bekjendtskab med den hellige Skrift, hvilket vel i Almin- 

 delighed tør forudsættes hos alle Jesu Apostle overhovedet, men 

 da især hos een af dem, hvilke Paulus betegner som »Kirkens 



med for Christendommens Aund«, og jeg har saameget hellere henyttet 

 hans Ord, som jeg deels ikke veed, om man med større Eftertryk og 

 Sandhed kunde alvise liiin Beskyldning, end her er skeet i en trohjertig 

 og naiv Form, dccls med det Samme fik Leilighed til med et Exempel 

 at retfærdiggjøre den ovenfor (S. 92 Anm.) fremsatte gunstige Dom over 

 Hartwigs Skrift. 



