135 



at forstaae, som om Christus var en Skabning, omendogsaa 

 den første og fortrinligste. Ved denne Opfattelse vilde Apoka- 

 lypsens Forfatter indvikle sig i Modsigelse med hele sin øvrige 

 Lære. Ogsaa modsiges den angivne Opfattelse derved, at Chri- 

 stus betegnes med de i det G. T. Jehova udelukkende tillagte 

 Prædikater: o ngcoTog xal o i'cftarog (I, 17. II, 8), [to A xal to 

 il, o TiQcorog xal o s6%awg\ rj ccQ%t] xai to Tslog (XXII, 13) sig. 

 Iesai. XLI, 4. XLIV, 6. XLYIII, 12. Betegnelsen af Christus som 

 ctQxri Trjq xncsug kan derfor kun være brugt i samme Mening 

 som nobHoioxoq natirjc, xucrewc er brugt om Christus af Paulus, 

 at han nemlig er fremgaaet af Gud fremfor al Creatur, har 

 brudt Livets Bane for hele Skabningen.*) — Høist mærkeligt er 

 det ogsaa, at netop i Apokalypsen (XIX, 13) findes Betegnelsen 

 af Christus som 6 Xoyog tov tteov. Blandt det N. T.s Skrifter 

 er det foruden i Joh. Ev. og i 1ste Joh. Brev kun i Apokalyp- 

 sen, at Navnet Xoyog findes brugt om Christus; og, om man 

 endogsaa har henviist til den Forskjellighed mellem Apokalypsen 

 og Evangeliet, at i det sidstnævnte Skrift forekommer 6 Xoyog 

 brugt absolut, i Apokalypsen derimod med Tilføielse af o Xoyog 

 tov Vtov, turde vel derpaa ikke grundes videre, end at Jesu 

 Christi guddommelige Natur har i Evangeliet fundet et mere 

 abstract Udtryk, medens Apokalypsen her ligesom ellers staaer 

 det G. T.s concrete Udtryksmaade nærmere. 



Hvad nu Eschatologien angaaer, da er her det Punkt, hvor 

 man har troet at finde den største Uforenelighed af Apokalypti- 

 kerens og Evangelistens Anskuelser. Grundideen i Evangeliet 

 og Brevet er Guds Bige inden i os, dets evige Magt over Men- 

 neskenes Hjerter og Sjæle som Naade og straffende Betfærdig- 

 hed ; i Apokalypsen derimod Guds-Biget i dets objektive Frem- 

 træden og Herredømme i Verden. Christi Gjenkomst er i 

 Evangeliet det indre Fuldendelsesmoment af hans Nærværelse i 



') Sig. Messner, Die Lehre der Apostel, Leipz. 1856, S. 37 G f. 



10 



