154 



Forbindelse med andre, i hvilke det apostoliske Ord stadfæstes: 

 »Vi forstaae stykkeviis, og vi prophetere stykkeviis« (1 Kor. 

 XIII, 9), skal derfor Apokalypsen frakjendes sin prophetiske Cha- 

 rakteer? Her gjentager sig jo kun det samme Phænomen, hvor- 

 paa den mærkeligste eller, om man vil, den egentlige Prophetie 

 i det G. T. , Forkyndelsen om Messias , frembyder saamange 

 Exempler: en Uovereensstemmelse mellem Spaadom og Opfyl- 

 delse, som er grundet i den Begrændsning, hvorved Propheten, 

 skjøndt hans Blik var aabnet for Sandheder, hvis Erkjendelse 

 var tilsløret for hans Samtidige, og hvis Virkeliggjørelse først 

 skulde indtræde i Fremtiden , dog vedblev al være et menneske- 

 ligt Individuum, underkastet Endelighedens Vilkaar og Ind- 

 skrænkninger. Paa Grund af denne uopløselige Sammenhæng 

 mellem Prophetie og Historie finde vi i det Billede, som det 

 G. T.s Skribenter have udkastet om den kommende Frelser, saa- 

 mange politiske og nationale Træk optagne , hvilke vi — i det 

 Mindste umiddelbart og i egentlig Forstand — forgjæves søge 

 i den Virkeliggjørelse af Messiasideen, som Jesus Christus frem- 

 stillede. Dersom vi derimod ved en allegorisk Fortolkning ville 

 overføre paa hine Propheter den samme Bevidsthed, den samme 

 fuldkomne Aandsklarhed om Messias og hans Virksomhed, som 

 tilkommer Jesus Christus, da overtræde vi ikke blot ved Ud- 

 lægningen af deres Skrifter vilkaarligen Reglerne for en sund 

 Fortolkning, men vi miskjende Afstanden mellem Bærerne af 

 den gamle og Stifteren af den nye Pagt. Naar Apostlene, der 

 tidligere havde ventet det G. T.s Prophetier om Messias opfyldte 

 efter disses Bogstav, bragtes "ved Jesu Christi Lære og Virk- 

 somhed, Lidelse og Død, Opstandelse og paafølgende Herlighed 

 til at anerkjende en Opfyldelse af hine Propbetier i hans Per- 

 son, hvorved deres Forventninger, istedetfor at nedslaaes og 

 skuffes, kun bleve tilfredsstillede paa en høiere og fuldkomnere 

 Maade, da maae vi antage, at ogsaa deres Forestillinger om 

 Herrens Gjenkomst undergik ved de historiske Begivenheder, 

 som indtraadte i Tidernes Lob, en Forandring, hvorved det 





