165 



En anden Paastand, hvis Grundloshed maa ansees ikke 

 mindre klart at være godtgjort ved den nærværende Under- 

 søgelse , i Forbindelse med den af Lisle i Frankrig anstillede, 

 er den af Esquirol fremsatte Hypothese, at Hangel til Selvmord 

 aftager med Alderen, »fordi den, som Naturen snart vil kalde 

 fra Livet, hænger ved dette med sin hele Kjærlighed«. Sam- 

 menligner man Selvaflivelsernes Antal med Befolkningen af hver 

 Aldersklasse faaer man for 1845 — 1856 følgende Tabel: 



For Frankrigs Vedkommende fandt Lisle ligeledes en regel- 

 mæssig voxende Hyppighed indtil 80 Aars Alderen, og en lille 

 Synkning efter denne, som dog muligviis tør tilskrives Tilfæl- 

 digheder, da vi her kun have med smaae Tal at bestille. 



Som vi tidligere have seet, at tvertimod en længe antaget 

 Mening , Hyppigheden af Selvmord er størst i Sommermaane- 

 derne og mindst i Vintermaanederne , saaledes see vi ligeledes 

 lier, tvertimod en længe antaget Mening, at det ikke er i de 

 tidligere men i sildigere Aldere, at Selvaflivelse hyppigst finder 

 Sted. Denne Iagttagelse gjælder vistnok begge Kjøn, men dog 

 med den Forskjel, at medens Stigningen fra Aldersklasse til 

 Aldersklasse indtil det 80de Aar er regelmæssig for Mandkjøn- 



