194 



tiede med den oprindelige Befolkning og den græske Cultus 

 nøie forbundet med den asiatiske , hvorom ogsaa Mynterne 

 vidne. Man har i Thessalien paa Gravstene, der have græske 

 Forestillinger og Indskrifter, truffet Emblemer, der have Formen 

 af et paa et Fodstykke stillet T med en Kreds over; de ere 

 rimeligt dannede efter det asiatiske Hankekors, der ogsaa blev 

 anvendt som Symbol over Gravskrifter 66 ). At dette Symbol 

 ogsaa er bragt til Italien, sees af en i en etrurisk Grav funden 

 Solvskaal, paa hvilken det gientagne Gange er anbragt. 67 ) Det 

 var fra Phænieierne, at Grækerne havde faaet deres Alphabet; 

 det phoeniciske Bogstav, hvoraf det græske T var opstaaet, 

 havde Formen af et Kors, og et Kors kaldet Tau var, som 

 ovenfor anført, hos de semitiske Folk et helligt Symbol. Dette 

 kunde let lede til, at T hos Grækerne ogsaa blev anvendt som 

 et Symbol af høiere Betydning, ligesom dette var Tilfældet med 

 adskillige andre Bogstaver, f. Ex. E, der var Apollos hellige 

 Bogstav og betegnede Indbegrebet af de delphiske Lærdomme 68 ), 

 og Y, der i Pythagoræernes Lære var et Symbol paa det men- 

 neskelige Liv 69 ). Der haves ogsaa et Udsagn, hvoraf man kan 

 slutte, at der hos Grækerne er blevet tillagt Bogstavet T en 

 hellig Betydning, nemlig af Aristides Quintilianus, der siger om 

 det: Uqov «c* &eoi>. 70 ) Denne Forfatter, der levede i en senere 



VIII-IX; Raoul Rochette a. St. p. 312-325 og p. 379 f. Et andet helligt 

 Symbol, der har nogen Liighed med Hankekorset, findes paa et persisk 

 Relief som Mærke paa den sasanidiske Konges Hest. Raoul Rochette a. 

 St. p. 324 og Lajard. a. St. p. 363-365. 



66 ) Raoul Rochette a. St. T. XVII P. II p. 381-86. Det tilsvarende puniske 

 Symbol findes ofte paa Gravstene. Raoul Rochette a. St. T. XVI, P. II 

 p. 325-26. 



67 ) See Anni. 65. 



68 ) Dette E var i Templet i Delphi afbildet i Guld, i Kobber og i Træ. 

 Plutarch de El Delphico, Gap. 3. Jvfr Greuzer Zur Archiiologie IH, 

 S. 406-7; Gottling Ges. Abhandlungen I S. 236-37. 



69 ) De divergerende Linier betegnede Dydens og Lastens forskielltge Veic. 

 Jvfr Lange i Rottigers Archåol. und Kunst I S. 58 Anna. 1 ; Lobecfc Agla- 

 oph. p. 1342 f.; Gottling Ges. Abhandlungen I S. 286. 



70 ) De Musica II p. 159 (Meibom ant. musicæ amt. I). Forst Toelken (Ver- 



I 



