202 



synes paa Grund af sin Charakteer og Halsbaandet at være 

 qvindeligt; det paa Nrl3, af skiødesløst Arbeide, som røber en 

 senere Tid, skal formodentlig fremstille den samme Person, 

 skiøndt Trækkene ere ubestemte og det ikke tydeligt sees, om 

 det ogsaa har Krands eller Halsbaand. Det ligger nærmest at 

 antage, at en Localnymphe her er fremstillet. Et qvindeligt 

 Hoved, undertiden med Haaret ordnet paa samme Maade, er 

 almindeligt paa de ældste Mynter fra Arkadien og fra Phocis 96 ); 

 ogsaa paa Sølvmynter fra Troezene finder man et Hoved med 

 nedhængende Baghaar ; de store Solvmynter fra Stymphalus 

 have et qvindeligt Hoved med Laurbærkrands. Det er ogsaa 

 ubestemt, til hvilken Sort disse Mynter høre. Nr 11 passer 

 ifølge sin Vægt, 0,92 Gr. , bedst til en æginæisk Obol, og de 

 lo Exemplarer af Nr 12, skiøndt de kun veie 0,81 og 0,76 Gr., 

 kunne neppe henføres til nogen anden Myntsort, da de ere af 

 samme Typer og Størrelse; den lavere Vægt kan hidrøre fra, 

 at de ere fra en senere Tid. Men naar der tages Hensyn til, 

 at disse to Exemplarer grændse saa nær i Vægten til flere af 

 de foregaaende Mynter, hvilke der er Grund til at ansee for Tri- 

 tartemoria, er det ogsaa muligt, at alle 3 Stykker høre til denne 

 Myntsort. Dersom T holdes for Begyndelsesbogstavet af Stad- 

 navnet, maae disse Mynter, paa Grund af det qvindelige Hoved, 

 helst ansees for prægede i Tegea i Arkadien eller i Troezene i 

 Argolis; antager man derimod T for et Tritartemorion-Tegn 

 eller for et Symbol, ligger det nærmest at henføre dem til 

 Phocis, hvis Mynter baade indeholde et lignende qvindeligt 

 Hoved og T. 9T ) 



9li ) Dette Hoved paa Phocis's Mynter har al' Cavedoni (Bull. archeol. dell'inst. 

 1853 p. 93) og af Leake (Num. Heil. Eur. Gr. p. 93) været anseet for Apol- 

 los; men Halsbaandet lader slutte, at det er qvindeligt, og det findes 

 ogsaa anfort som saadant hos Eckhel, Sestini, Mionnet og Andre. 



97 ) Dersom disse Mynter ere phociske, kan Hovedet foreslille een af de 

 ii'ldste delphiske Sandsigerinder, Daphne eller Phemonoé (Paus. X, 5), 

 eller den første Sihylla, Herophyle, der gav Orakelsvar ved Delphi (P<tis. 





