234 



Den saaledes betegnede Undersøgelse er Gjenstand for nær- 

 værende Afhandling. 



Ved enhver mathematisk Behandling af Problemer, der an- 

 gaae empiriske Størrelser, fordrer først og fremmest det Sporgs- 

 maal en Besvarelse, med hvilken Nøjagtighed det overhovedet 

 under de tilstedeværende Forhold er nødvendigt at fremstille 

 Problemets forskjellige Størrelser, saavel de givne som de af 

 disse udledede. Det er nemlig umiddelbart indlysende, at der 

 stedse ved saadanne Størrelsers numeriske Angivelse kun er et 

 begrændset, som oftest endog kun et meget indskrænket Antal 

 af Ziffre, der kunne tillægges virkelig Betydning, og den hen- 

 synsløse Tilføielse af intetsigende Tal er ikke blot at betragte 

 som overflødig, men bærer tillige Vidnesbyrd om en .Mangel 

 paa klar Opfattelse af den foreliggende Opgaves Natur. Ikke 

 mindre urigtigt maa det da ogsaa erkjendes at være , naar man 

 ved Regningens Udførelse anvender en Fremgangsmaade, hvis 

 Omstændelighed kun kan søge sit Forsvar i Bestræbelsen efter 

 at bestemme saadanne Ziffre, der selv ere uden Betydning, og 

 det er endelig atter en Feil af lignende Beskaffenhed, naar 

 man ved Formlernes Udledelse forsømmer at benytte de Let- 

 telser, som stedse tilbyde sig, hvor Functioner af en mere 

 compliceret Form kunne ombyttes med andre og simplere, fordi 

 Problemet forudsætter en vis snevrere Begrændsning, indenfor 

 hvilken disse Functiouers Forskjel er forsvindende. Det anty- 

 dede Spørgsmaal, hvis Besvarelse bør yttre en saa afgjørende 

 Indflydelse paa hele Behandlingen, horer imidlertid ikke til 

 dem, der tilstede et aldeles bestemt og uimodsigeligt Svar, som 

 kan bygges paa et strengt mathematisk Beviis. Det er tvert- 

 imod efter sin Beskaffenhed et saadant, der kun kan afgjøres 

 ved et Skjon, som stedse maa forudsætte en vis Vilkaarlighed. 

 Hvor liden Betydning der maa tillægges den heraf flydende 

 Usikkerhed turde imidlertid fremgaae af de nedenstaaende Be- 



