235 



mærkninger, der skulle tjene som Veiledning ved Spørgsmaalets 

 Afgjørelse. 



Lad V betegne en Størrelses sandsynligste Værdie, saaledes 

 som den bestemmes ved en fuldkommen skarp Gjennemførelse 

 af Regningen og en fuldkommen skarp Angivelse af dens Re- 

 sultat, og lad V t betegne en approximativ Værdie for den samme 

 Størrelse, idet Differentsen mellem disse Værdier, eller d i Lig- 

 ningen: V= V 1 -\-å, kun er forholdsviis ringe. Naar der da 

 spørges om det Tab, som fremstaaer ved at ombytte V med F,, 

 saa kunde man først og fremmest ledes til en nærmere Under- 

 søgelse af Forholdet mellem Sandsynlighederne p og p, for 

 selve Værdierne V og V t . Retegnes med r den til Udledelsen 

 af V knyttede sandsynlige Feil , og med g Constanten 0,4769.., 

 saa haves som bekjendt: 



P 

 j 



otr er nu — en lille Størrelse kan man med tilstrækkelig Nøi- 

 r 



p-, få 



agtighed sætte: 



^ = i - 9 



P \ r 



hvilket Udtryk i hvert Fald viser hvor hurtigt Forholdet for af- 



tagende Værdier af — gaaer over til at falde sammen med 

 r 



Eenheden. Men en nærmere Overveielse bringer dog let til at 

 indsee, at man ikke ved at følge denne Vei kan erholde nogen 

 klar Forestilling om Retydningen af den omhandlede Approxi- 

 mation. At Værdien V er den absolut fordeelagtigste er nemlig 

 ikke nogen umiddelbar Følge af den større Sandsynlighed, der 

 tilkommer den ligeoverfor alle andre Værdier af den tilsvarende 

 Størrelse; thi vel er del saa, at Reskaffenheden af den almin- 

 delige Feitlov nødvendigviis medfører, at den sandsynligste Vær- 

 die her tillige bliver den fordeelagtigste, men det er dog saa 



