242 



af 5te Orden stedse betragtes som fuldkomment forsvindende, 

 da Forholdet her bliver 1000 ^ 00|) , altsaa flere Hundrede Gange 

 mindre end de tilsvarende sandsynlige Feil. Mere tvivlsomt 

 stiller Sagen sig med Hensyn til Størrelser af 4de Orden, hvor 

 Forholdet i Regelen kun er lidet mindre end selve Feilene. 

 Gauss, der vistnok driver Skarpheden til de yderste Grændser, 

 bortkaster i Formlerne alle Størrelser af 5te og høiere Ordener, 

 men bevarer til Gjengjæld alle Led af 4de Orden. Rigtigst 

 turde det vel være ved Størrelser af 4de Orden, hver Gang at 

 gjøre Spørgsmaalet afhængigt af en nærmere Undersøgelse, thi 

 det maa jo vel erindres, at de ovenfor fastsatte Maal kun give 

 en almindelig Veiledning for Bedømmelsen, og at det meget 

 ofte vil findes, at enkelte Led af en vis Orden have Coefficien- 

 ter, der ere saa smaae, at Størrelserne selv synke dybt ned 

 under det almindelige Overslag. 



Da Azimutherne kun skulle angives med en Nøiagtighed, 

 der er 100 Gange mindre end den, som fordres ved Brede- og 

 Længde-Differentserne, maa naturligviis Alt, hvad der foran er 

 sagt om Størrelser af 5te og 4de Orden, ved Azimuthernes 

 Bestemmelse finde Anvendelse paa Størrelser af respeetive 4de 

 og 3die Orden. Besynderligt nok synes denne Forskjel slet 

 ikke at være blevet bemærket af Gauss, som paa flere Steder 

 angiver Azimutherne med 4 Decimaler. 



I 6- 

 Den Begrændsning , der er givet Problemet i Slutningen af 

 foregaaende Paragraph, vil paa mangfoldige Maader kunne be- 

 nyttes til at fjerne Vanskelighederne ved den foreliggende Op- 

 gaves Behandling, men forinden vi gaae over til at vise nogle 

 af de Anvendelser, der først og naturligst frembyde sig, skulle 

 vi her samlet give en Udsigt over de vigtigste i det Følgende 

 forekommende Betegnelser: 



Sphæroidens store og lille Halvaxe fremstilles ved a og b, Exeen- 



(~b \ 2 

 tricitetens Qvadraf, eller Størrelsen: I — — 1 , ved e 2 . 



