Maling saa nær Virkeligheden som muligt. Undertiden har man 

 indskrænket sig til at antyde Ligets Plads ved en svag Fordyb- 

 ning i Steenbænken med en retliniet Afslutning ved Fødderne 

 og en halvrund ved Hovedet. Om man har lagt Ligene umiddel- 

 bart paa disse Leier, eller om man først har bredt Puder og 

 Bolstre derover, kunne vi ikke afgjøre ; jeg vilde ansee det Sidste 

 for det Sandsynligste. Vist er det, den Døde laae her som i sin 

 Seng, og han laae vel i de fleste Tilfælde ubedækket. Dog er dette 

 ikke altid Tilfældet; undertiden finde vi en opretstaaende Gavl ved 

 begge Ender af Bænken, saa at man har kunnet dække den med et 

 Tag af Træ eller Bly ; og hvor vi i smaa Gravkamre kun finde 2 Lig- 

 senge, er den ene ofte forsynet med saadanne Gavle, den anden 

 ikke; saaledes som i den ndf. afbildede Grav. Nogle have meent, at 

 i saa Fald kun den første skulde være en egentlig Sarkopbag, 

 den sidste derimod en Lit de parade; men en saadan har Intet i 

 Graven at bestille. Graven er ikke for de Efterlevende, men 

 kun for de Døde selv, og al den Udsmykning, alt det Bohave 

 og Huusgeraad, vi finde deri, har ikke anden Bestemmelse end 

 at gjøre Menneskets sidste Værelse hyggeligt og lignende dem, 

 han før var vant til. Man tænker sig en fortsat Tilværelse i 

 Lighed med den, der fandt Sted paa denne Side Graven. Dertil 

 sigte de talrige Leerkar og Broncekar, man hensatte i Gravene; 

 dertil Malerierne og Reliefferne paa Væggene. Cære frembyder 

 i denne Henseende høist mærkværdige Exempler i de mægtige 

 Steenlænestole, hvoraf 2 sees i een Grav og een i en anden, i 

 Skjoldene paa Væggene i den største af disse, og i de talrige 

 Stukrelieffer i den Grav, vi nedenfor skulle omtale. 



I Gravenes Decoration viser der sig store Forskjelle imellem 

 de forskjellige Steder. I Tarqvinii har man smykket Væggene 

 med livlige Malerier. I Gravene ved Clusium naae Vægmale- 

 rierne ikke hines Størrelse og Pragt, men vi finde, hvad vi hist 

 savnede, Loftet udskaaret og malet paa det Pynteligste. Ved 

 Cære har man ogsaa fundet enkelte malede Grave, som den 

 gamle, der omtales hos Dennis II, Pag. 38, og den saakaldte 



